Дата документу 23.01.2020 Справа № 336/2963/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 336/2963/19 
Провадження №22-ц/807/258/20 
Головуючий в 1-й інстанції – Дмитрюк О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року                                 місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С.В.,	
суддів:	Крилової О.В., Полякова О.З.,	

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2019 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 15 жовтня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, ще не підлягає виконанню,- 

В С Т А Н О В И В:

 14.05.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з вище вказаним позовом, в якому зазначала, що 16.01.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 79 за кредитним договором № Z02.211.74833 від 13.10.2017 р. про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів за період з 13.04.2018 р. по 05.12.2018 р. включно у розмірі: 76884,36 грн. – основний борг; 14798,75 грн. – прострочений борг; 1492,21 грн. – прострочені проценти; 109,98 грн. – строкові проценти; 2680,92 грн. – нарахована плата за обслуговування кредиту; 28385,15 грн. – прострочена плата за обслуговування кредиту; 43957,35 грн. – пеня; 1900 грн. – плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 170208,72 грн. Позивачка вважає, що виконавчий напис від 16.01.2019р. є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив норми законів. Враховуючи, що позивач оспорює існуючу на момент вчинення виконавчого напису заборгованість, та 10.04.2018 р. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ПАТ «Ідея Банк», про поділ спільного майна подружжя, де однією з вимог є визнання за відповідачем ОСОБА_2 зобов`язань позичальника за кредитним договором (а.с.13-15) - виконавчий напис № 79, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. від 16.01.2019 р. слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (м. Львів, вул. Валова, б.11, код ЄДРПОУ 19390819), третя особа – приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню – задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 79, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 16 січня 2019 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за договором № Z02.211.74833 від 13.10.2017 р. за період з 13.04.2018 р. по 05.12.2018 р. в розмірі 170208 гривень 72 коп.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, Акціонерне товариство «Ідея Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що на момент вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису були відсутні будь які спори щодо розміру заборгованості по кредитному договору, а процедура вчинення виконавчого напису та перелік документів наданий відповідачем для його вчинення відповідав чинному законодавству, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. 

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2020 року це 210 200 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102,00 грн. (2102,00 грн. Х 100 = 210 200 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.01.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 79 за кредитним договором № Z02.211.74833 від 13.10.2017 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» грошових коштів за період з 13.04.2018 р. по 05.12.2018 р. включно: у розмірі 76884,36 грн. – основний борг; 14798,75 грн. – прострочений борг; 1492,21 грн. – прострочені проценти; 109,98 грн. – строкові проценти; 2680,92 грн. – нарахована плата за обслуговування кредиту; 28385,15 грн. – прострочена плата за обслуговування кредиту; 43957,35 грн. – пеня; 1900 грн. – плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 170208,72 грн. (а.с.11).

На підставі згаданого виконавчого напису, Шевченківським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області 21.04.2019 р. відкрито виконавче провадження № 58443686 (а.с.9).

Враховуючи, що позивач оспорює існуючу на момент вчинення виконавчого напису заборгованість, та 10.04.2018 р. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ПАТ «Ідея Банк», про поділ спільного майна подружжя, де однією з вимог є визнання за відповідачем ОСОБА_2 зобов`язань позичальника за кредитним договором (а.с.13-15), суд першої інстанції вважав, що виконавчий напис № 79, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. від 16.01.2019 р. слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

13.10.2017 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір №202.211.74833, згідно пунктів 1.1., 1.2 якого Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 95515,00 грн. (дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот п`ятнадцять гривень), строком на 48 місяців, а Позичальник зобов`язувався повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості ) згідно з умовами цього Договору.

ОСОБА_1 , як позичальник згідно Кредитного договору зобов`язань не виконала і станом на 05.12.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 168308 гривень 72 копійки, з яких: 76884 гривні 36 копійок - основний борг; 14798 гривень 75 копійок - прострочений борг; 1492 гривні 21 копійка - прострочені проценти; 109 гривень 98 копійок - строкові проценти; 2680 гривень 92 копійки - нарахована плата за обслуговування кредиту; 28385 гривень 15 копійок - прострочена плата за обслуговування кредиту; 43957 гривень 35 копійок - пеня. 

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 87 та ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Аналогічне визначено підпунктом 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5.

АТ «Ідея Банк» звернулось до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича зі заявою від 10.01.2019 року №12.4.2/3612 про вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 168308,72 грн. боргу за Кредитним договором та 1900 грн. витрат на його вчинення, разом - 170208.72 грн.

Відповідно до п. 3.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року №1172.

Згідно з пунктом 2 Переліку, для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а)        оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

На виконання вимог Переліку АТ «Ідея Банк» надало приватному нотаріусу документи для вчинення ним 16.01.2019 року виконавчого напису №79, у тому числі: заяву АТ «Ідея Банк» про вчинення виконавчого напису від 10.01.2019 року №12.4.2/3612; довідку АТ «Ідея Банк» про ненадходження платежів від 10.01.2019 року №12.4.2/3472; вимогу АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про усунення порушення кредитних зобов`язань від 05.12.2018 року №12.4.2/202.211.74833; довідку-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором №202.211.74833 від 13.10-2017 року, видану АТ «Ідея Банк» станом на 05.12.2018 року; список №3 за формою №103 згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк»; список №5423 згрупованих поштових відправлень цінних листів АТ «Ідея Банк"; опис вкладення до цінного листа, що підтверджує направлення на адресу Позивача документів, визначених пунктами 3 - 4 даного переліку; а також фіскальний чек по оплаті вище вказаних послуг поштового зв`язку; виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , сформовану АТ «Ідея Банк» 10.01.2019 року, на закрите 09.01.2019; детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №202.211.74833 від 13.10.2017 року, станом на 05.12.2018 року.

Єдиною підставою визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, що заявлена в позові, і на яку суд першої інстанції посилається, як на підставу у задоволенні позову - це наявність на час вчинення виконавчого напису у суді спору за позовом позивачки у цій справі до свого чоловіка ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і поділ майна подружжя, в тому числі і зобов`язань за кредитним договором, заборгованість за яким стала підставою вчинення напису нотаріуса.

Однак вказаний спір між подружжям жодним чином не впливає на правовідносини у справі щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки поділ боргових зобов`язань за кредитним договором між подружжям не вказує на те, що між позивачкою та Банком існував спір щодо наявності та розміру заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи, що інших підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню позивачем у цій справі не заявлено, рішення суду першої інстанції про задоволення позову не можна вважати обґрунтованим, в зв`язку з чим воно підлягає скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки вимоги апеляційної скарги Акціонерного товариства «Ідея Банк» задоволено в повному обсязі з ОСОБА_1 на користь апелянта підлягає стягнення сума судового збору сплачена при подачі апеляційної скарги в сумі 1152,60 грн.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2019 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису таким, ще не підлягає виконанню відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1152,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 23 січня 2020 року.

Головуючий, суддя-доповідач                                                С.В. Кухар

Судді:                                                                        О.В. Крилова

О.З. Поляков