ПОСТАНОВА
Іменем України

21 лютого 2020 року 
м. Київ
справа № 686/3264/16-а
адміністративне провадження № К/9901/11888/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Завод «Нева» на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.09.2016р. (судді - Полотнянко Ю.П., Загороднюк А.Г., Драчук Т.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Завод «Нева» про зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив (з урахуванням уточнень позовних вимог а.с. 157 - 158):
зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 періоди роботи з 07.04.1986р. по 12.12.1986р. (включно) та з 10.04.1987р. по 15.10.1987р. (включно) на посаді виставщика, з 16.10.1987р. по 31.12.1991р. (включно) та з 01.01.1992р. по 21.08.1992р. на посаді електрозварювальника.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем протиправно не зараховано йому до пільгового стажу 6 років 3 місяці 19 днів роботи на ПАТ «Завод «Нева» на посадах виставщика та електрозварювальника з 07.04.1986р. по 12.12.1986р. та з 10.04.1987р. по 21.08.1992р., а вимога про надання довідки уточнюючої характер роботи є безпідставною та незаконною. Вважає, що професії, на яких він працював протягом спірного періоду були внесені до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затв. постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173 та від 26.01.1991р. №10, що є достатнім для включення цього стажу до пільгового, інших документів для підтвердження стажу роботи не потрібно. Посилається на те, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії його пільговий стаж становив більше 15 років із необхідних 12 років 6 місяців, а тому відмова відповідача у призначенні пенсії на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» порушує його конституційне право на отримання пенсії.
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.06.2016р. в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.09.2016р. скасовано постанову суду першої інстанції, позов задоволено.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому при призначенні пенсії зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 періоди роботи з 07.04.1986р. по 12.12.1986р. (включно) та з 10.04.1987р. по 15.10.1987р. (включно) на посаді виставщика, з 16.10.1987р. по 31.12.1991р. (включно) та з 01.01.1992р. по 21.08.1992р. на посаді електрозварювальника.
З ухваленою у справі постановою апеляційного суду не погодилась третя особа - Публічне акціонерне товариство «Завод «Нева», звернулась до суду з касаційною скаргою, в          якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що хоча професії «виставщика» та «електрозварювальника», на яких працював позивач, і віднесені до пільгового стажу за Списком №2 №1173 та №10, що за висновком заявника має давати йому право на пенсію на пільгових умовах, проте однією з обов`язкових для цього умов за пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є зайнятість на роботі по Списку №2 повний робочий день. Оскільки трудова книжка позивача таких відомостей не містить, відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 від 12.08.1993р. №637 позивач повинен надати до відповідача уточнюючу довідку підприємства.
Крім того, посилається на те, що загальний трудовий стаж позивача становить лише 23 роки 3 місяці 5 днів із необхідних 30 років для чоловіків, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах за пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому посилається на те, що право на пенсію із зниженням пенсійного віку при пільговому стажі роботи 9 років 1 місяць 2 дні позивач матиме у 57 років (при наявності загального стажу роботи 26 років 6 місяців).
Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, в ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнувши ІНФОРМАЦІЯ_2 55-річного віку, звернувся до відповідача із заявою від 08.12.2015р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». (а.с. 174)
Листом від 02.02.2016р. №2644/03 відповідач відмовив позивачу в призначенні такого виду пенсії у зв`язку із відсутністю у нього необхідного загального та пільгового стажу роботи, передбаченого пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». (а.с. 9)
При цьому позивача повідомлено про те, що згідно поданих документів (трудової книжки, довідки про період проходження строкової військової служби, довідок уточнюючих характер роботи) загальний стаж роботи позивача становить 23 роки 3 місяці 5 днів, з яких стаж роботи на пільгових умовах, що підтверджені первинними документами - 9 років 1 місяць 2 дні.
До пільгового стажу роботи позивача зараховано такі періоди роботи:
з 01.10.1982р. по 12.03.1984р. - електрозварником ручного зварювання відповідно до довідки уточнюючий характер роботи ПАТ «Укрелектроапарат» від 02.11.2015р. №23;
з 09.04.1984р. по 07.12.1984р. та з 10.04.1985р. по 20.11.1985р. - виставщиком відповідно до довідки уточнюючий характер роботи, виданої ТзДВ «Хмельницький завод будівельних матеріалів» від 06.08.2015р. №92;
з 01.12.1992р. по 29.05.1997р. - електрозварником ручного зварювання відповідно до довідки уточнюючий характер роботи ПАТ «Укрелектроапарат» від 02.11.2015р. №24;
з 27.03.2000р. по 07.02.2002р. - електрогазозварником, зайнятим різанням і ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах відповідно до довідки уточнюючий характер роботи ПАТ «Укрелектроапарат» від 02.11.2015р. №25.
Крім того, повідомлено, що право на пенсію із зниженням пенсійного віку при пільговому стажі роботи - 9 років 1 місяць 2 дні позивач буде мати у 57 років (при умові наявності загального стажу роботи 26 років 6 місяців).
Листом від 09.09.2015р. №238 ПАТ «Завод «Нева» повідомив позивача про те, що документи, які могли б підтверджувати наявність шкідливих та важких умов праці на посадах виставщика цегли та електрозварювальника з 1986 року по 1992 рік, робота з якими дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, на підприємстві відсутні. За таких обставин, правових підстав для надання уточнюючої довідки про характер роботи з 1986р по 1992р немає. (а.с. 10)
Судами встановлено, що професії «виставщик» та «електрозварювальник» віднесено до розділу XVIII, XXXII Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затв. постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173, та до розділу XXXIII Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затв. постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10.
Судами встановлено, що відповідач не зарахував позивачу до пільгового стажу 6 років 3 місяці 19 днів роботи на Виробничому об`єднанні «Нева»  (правонаступником якого є ПАТ «Завод «Нева») на посадах виставщика та електрозварювальника з 07.04.1986р. по 12.12.1986р. та з 10.04.1987р. по 21.08.1992р. через відсутність довідки уточнюючої характер робіт на ВАТ «Завод «Нева».
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що судом не здобуто доказів того, що спірні періоди роботи з 07.04.1986р. по 12.12.1986р. (включно), з 10.04.1987р. по 15.10.1987р. (включно) на посаді виставщика, з 16.10.1987р. по 31.12.1991р. (включно) та з 01.01.1992р. по 21.08.1992р. на посаді електрозварювальника дає право позивачу на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2. При цьому загальний стаж роботи позивача становить 23 роки 3 місяці 5 днів при необхідних 25 років 6 місяців, а пільговий стаж становить 9 років 1 місяць 2 дні при необхідних 12 років 6 місяців, а тому відповідачем правомірно відмовлено у призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що право на пенсію за віком на пільгових умовах при наявності пільгового стажу роботи 9 років 1 місяць 2 дні позивач буде мати в 57 років за умови наявності загального стажу роботи 26 років 6 місяців.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач оскаржував дії відповідача щодо не зарахування йому періодів роботи до пільгового стажу, а не дії щодо відмови у призначенні пенсії, проте суд першої інстанції помилково зазначив, що ним «не здобуто доказів того, що періоди роботи з 07.04.1986р. по 12.12.1986р. (включно) та з 10.04.1987р. по 15.10.1987р. (включно) на посаді виставщика, з 16.10.1987р. по 31.12.1991р. (включно) та з 01.01.1992р. по 21.08.1992р. на посаді електрозварювальника дає право позивачу на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2». Натомість вимоги позивача стосувалися не питання про право на призначення пільгової пенсії, а питання включення вищевказаного стажу до пільгового на тій підставі, що посади, на яких він працював, віднесено до Списку №2 та визначено, як шкідливі.
Апеляційний суд виходив з того, що наявність посад у Списках, які були чинними у період роботи позивача, та безпосередньо робота на цих посадах дає позивачу право при призначені пенсії зарахувати такі періоди роботи до його пільгового стажу.
Щодо наявності загального трудового стажу, то даний стаж має значення при визначенні права при призначенні пенсії, та не стосується предмету позову, оскільки позивачем ставилося питання про зарахування певного періоду стажу до спеціального.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що ні відповідачем, ні третьою особою до суду не надано доказів щодо відсутності у позивача права на зарахування вищевказаних періодів роботи до пільгового стажу.
З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи, а мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують і є безпідставними з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
В ході розгляду справи судами встановлено, що спірні періоди роботи позивача у ПАТ «Завод «Нева» підтверджено відповідними записами трудової книжки, посади «виставщика» та «електрозварювальника», на яких позивач працював у спірні періоди віднесено до переліку посад, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а тому апеляційний суд обгрунтовано прийняв рішення про зарахування таких періодів до пільгового стажу позивача.
Посилання третьої особи на неможливість зарахування спірних періодів роботи без надання уточнюючої довідки також є безпідставним, оскільки за правилами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637 «Про порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а надання таких довідок вимагається в разі відсутності у ній відповідних записів.
Також безпідставним є посилання третьої особи в обґрунтування касаційної скарги на відсутність у позивача необхідного загального стажу та відсутність підстав для призначення позивачу пільгової пенсії, оскільки в межах даної справи позивачем оскаржувалась лише відмова у зарахуванні до пільгового стажу спірних періодів. 
В той же час, наявність інших обов?язкових умов необхідних для призначення пільгової пенсії, в т.ч. загального стажу, не були предметом оскарження і відповідно не досліджувались під час вирішення позовних вимог судом апеляційної інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустив, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Завод «Нева» залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.09.2016р. - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                        
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук