УХВАЛА

27 лютого 2020 року  
м. Київ
справа №240/10402/19
адміністративне провадження №К/9901/3013/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду 12.09.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду 12.12.2019 у справі №240/10402/19 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради, про визнання незаконним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
22 січня 2020 року ОСОБА_1 направила на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2019 у справі №240/10402/19. 
Водночас у касаційній скарзі скаржницею було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на відсутність доходів та тяжкий матеріальний стан.
Ухвалою Верховного суду від 31 січня 2020 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме: ненадання документа про сплату судового збору або документа, з якого можна було б визначити сукупний розмір її доходу за попередній рік.
На виконання вимог вказаної ухвали скаржниця надіслала до суду копію податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2019 рік від 07.02.2020, згідно з якою доходи у ОСОБА_1 за звітний період відсутні.
Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Правові засади справлення судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі -                    Закон № 3674-VI).
Відповідно до статті 8 вказаного Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.
З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.
Суд звертає увагу, що Законом № 3674-VI чітко визначено, як одну з умов для звільнення від сплати судового збору, обов`язок доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.
Суд враховує, що Законом № 3674-VI не містить вичерпного й чіткого визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.
Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2005 року у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява № 73547/01).
Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору мотивоване скрутним матеріальним становищем. На підтвердження заявленого клопотання позивачкою додано довідку Управління соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради №46 від 08.01.2020 та копію податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2019 рік від 07.02.2020, згідно з якими доходи позивачки за 2019 рік становлять 10320,00 грн. Тобто розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги у цій справі складає 2102,00 грн, що перевищує 5% розміру річного доходу позивачки.
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання скаржниці про звільнення від сплати судового збору у цій справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 3674-VI.
Крім того, касаційна скарга подана після закінчення строків, установлених частиною першою статті 329 КАС України. 
Одночасно зі скаргою заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. 
В обґрунтування підстав поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження заявниця посилається на те, що апеляційним судом справа була розглянута в порядку письмового провадження, тобто без повідомлення (виклику) сторін, а копія постанови була надіслана поштою та отримана нею лише 23.12.2019.
Дослідивши доводи поданого клопотання, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Визначення особою наявності підстав для оскарження рішення потребує дослідження його тексту, що потребує наявності достатньої кількості часу. 
Колегія суддів враховує той факт, що позивачка звернулася з касаційною скаргою у строк, що не перевищує 30 днів з моменту отримання нею копії оскаржуваного рішення.
Також установлено, що касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Керуючись статтями 331, 334, 338 КАС України, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15.01.2020 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", Суд-
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2019 у справі №240/10402/19.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2019 у справі №240/10402/19.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2019 у справі №240/10402/19.
Витребувати з Житомирського окружного адміністративного суду справу №240/10402/19 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство "Регулювання орендних відносин" Житомирської міської ради, про визнання незаконним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                              А. Ю. Бучик

Судді:                     Л. Л. Мороз 

                                              Л. В. Тацій