ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 р.	Справа № 520/5951/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калитки О. М.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., місце складання м. Харків, повний текст складено 04.10.19 року по справі № 520/5951/19
за позовом      Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
до      Головного управління Держпраці у Харківській області              
про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Головного управління Держпраці у Харківській області Петренко Олени Миколаївни про накладення штрафу уповноваженими особами №ХК2309/296/ЗНД/ТДСП-ФС від 13.12.2018 р., якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладений штраф у розмірі 372300 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХК2309/296/ЗНД ТДСП-ФС від 13.12.2018 р.. є незаконною і порушує його права бо при її винесені відповідач не забезпечив повноти та об`єктивності з`ясування фактичних обставин справи, а також неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права. Також відповідач при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) стосовно ФОП ОСОБА_1 не дотримався вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 у справі № 520/5951/19 задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СААДА 77" до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав.
Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, 06.11.2018 інспектором праці на підставі наказу під 01.11.18 № 01.01-07/1671 та направлення на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування № 01.01.-94/02.03/3131 від 01.11.2018 здійснено вихід за фактичною адресою здійснення підприємницької діяльності ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ - ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
Під час виходу встановленого, а ні ФО-ГІ ОСОБА_1., а ні особа уповноважена на представництво інтересів ФО-П ОСОБА_1. (та відсутні будь-які документи, що підтверджують повноваження такого представника) не з`явились, у зв`язку з чим інспектором праці направлено поштою цінним листом з описом у ньому на юридичну адресу направлення на проведення заходу державного контролю у дормі інспекційного, відвідування/невиїзного інспектування об`єкту відвідування від 01.11.18 №01.01- 94/02.03/3131 06.11.2018 р., акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 06.11.2018 р. №ХК2903/296/НП та вимогу про надання документів від 06.11.18 р. №ХК2903/296/НД надіслано на юридичну адресу ФО-П ОСОБА_1 06.11.2018 р. із зазначенням строку виконання до 11 год. 00 хв. 16.11.2018 року, а саме:
1. Довідка Управління статистики про включення підприємства-до ЕДРПОУ із зазначенням видів діяльності за КВЕД (оригінал та копію,завірену належним чином);
2. Паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного ФО-ГІ (оригінал та копію, завірену належним чином;
3. Трудові договори з найманими працівниками із змінами та доповненнями (оригінал та копію, завірену належним чином);
4. Накази (розпорядження) що стосуються трудових відносин про прийняття, звільнення, переведення, зміни умов праці тощо за 2018 року (оригінал та копію, завірену;
5. Табелі обліку використання робочого часу за 2018 рік (оригінал та копію, завірену належним чином;
6. Штатний розпис за період 2018 року (оригінал та копію, завірену належним чином);
7. Документи щодо нарахування та виплати заробітної плати за 2018 рік (оригінал та копію, завірену належним чином)
8. Графіки змінності найманих працівників за 2018 рік (оригінали та копії, завірені належним чином);
9. Цивільно - правові договори укладені між ФО-П та громадянами за 2018 рік, акти виконаних робіт, документи що підтверджують оплату за виконану роботу по цивільно- правовим договорам (оригінал та копію, завірену належним чином);
10. Повідомлення органів ДФС про прийняття працівників на роботу із підтвердженням отримання (оригінал та копію, завірену належним чином) за 2018 рік
11. особові картки форми П-2;
12. Звіти ЄСВ за 2018 рік (оригінал та копію, завірену належним чином);
13. Документи відповідно до яких визначено трудовий розпорядок найманих працівників;
14. Документи щодо інструктажу працівників, що приймаються на роботу за період 2018 року;
15. Договір оренди (оригінал та копію завірену належним чином).
Відповідно до інформації отриманої з сайта Укрпошти поштове відправлення №6102226526853 станом на 16.11.2018 р. не вручено, у зв`язку з чим інспектором праці повторно винесено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування та вимогу про надання документів із зазначенням строку для виконання, а саме: до 27.11.2018 до 11 год. 00 хв.
Відповідно з інформації отриманої з сайту Укрпошти поштове відправлення №6100225073526 та поштове відправлення №6102226526853 вручено ФО-П ОСОБА_1 22.11.2018 р.
У зв`язку з невиконанням вимоги про надання документів у зазначений строк, а саме не наданням документів для проведення заходу державного нагляду контролю заступником начальника Головного управління Держпраці у Харківській області Петренко Оленою Миколаївною (далі - відповідач) винесена постанова про накладення штрафу уповноваженими особами №ХК2309 296 ЗНД ТДСП-ФС від 13.12.2018 р.. якою на фізичну особу підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 372300 грн. на підставі абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України.
В постанові зазначено, що вона винесена за результатами розгляду акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 06 листопада 2018 року № ХК2903 296 НП. акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 16 листопада 2018 року № ХК2903/296/2НП. вимоги про надання документів від 16 листопада 2018 року № ХК2903 296 2НД. акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 27 листопада 2018 року № ХК2903/296/ЗНП.
В постанові про накладення штрафу від 13.12.2018 р. відповідачем зазначено, що 06.11.2018 р. інспектором праці на підставі наказу від 01.11.2018 № 01.01-07/1671 та направлення на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування № № 01.01- 94/02.03/3131 від 01.11.2018 р. здійснено вихід за фактичною адресою здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що про інспекційне відвідування 06.11.2018 позивач не повідомлявся, а вимога про надання документів № ХК2903/296/НД від 06.11.2018 на момент закінчення наданого нею строку, а саме о 11 годині 00 хвилин 16.11.2018, не була отримана позивачем або її уповноваженим представником
Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 1, 7 «Положення про Державну службу України з питань праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Основні засади процедури здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю врегульовані «Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 (далі - Порядок №295).
Пунктом 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).
Відповідно до пункту 8 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Таким чином, колегія суддів вказує, що питання повідомлення про проведення інспекційного відвідування віднесено до дискреції інспектора праці та не є обов`язковим.
Згідно п. 6 Порядку №295 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.
Згідно п. 16 Порядку №295 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.
Відповідно до п. 18 Порядку №295 у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.
Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вищенаведених приписів інспекторами праці було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ХК2903/296/НП від 06.11.2018 та вимогу про надання документів №ХК2903/296/НД від 06.11.2018.
Вищезазначені акт про неможливість та вимогу про надання документів разом з направленням №01.01-94/02.03/3131 від 01.11.2018 були надіслані засобами поштового зв`язку на юридичну адресу позивача.
Відповідно до інформації отриманої з офіційного веб-сайту «Укрпошта» поштове відправлення № 6102226526853 станом на 16.11.2018 року не вручено.
В подальшому інспекторами праці було повторно складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ХК2903/296/НП від 16.11.2018 та вимогу про надання документів №ХК2903/296/2НД від 16.11.2018 із зазначенням строку для виконання, а саме до 27.11.2018 року. Вищезазначені документи були відправлені об`єкту відвідування засобами поштового зв`язку
Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення вищезазначене поштове відправлення № 6100225073526 було вручено позивачу 22.11.2018 року.
Відповідно до п. 12 Порядку №295 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Згідно абз. 7 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні при проведенні перевірки з питань виявлення порушень встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи те, що вимогу про надання документів не виконано у визначений строк, колегія суддів приходить до висновку про правомірність постанови про накладення №ХК2309 296 ЗНД ТДСП-ФС від 13.12.2018, якою на фізичну особу підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 372300 грн. на підставі абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України.
При цьому, колегія суддів враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів, приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 у справі № 520/5951/19 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Харківській області  задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 року по справі № 520/5951/19  скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 40, код ЄДРПОУ: 39779919) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	О.М. Калитка	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.В. Мельнікова    С.С. Рєзнікова   	
Повний текст постанови складено  17.02.2020 року