ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року	Львів	Справа № 140/2692/19 пров. № 857/13451/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                               Святецького В.В.          
суддів                                                                    Гудима Л.Я., Довгополова О.М. 
з участю секретаря судового засідання             Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №140/2692/19 (суддя Димарчук Т.М., м. Луцьк) за позовом ОСОБА_1 до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в/ч НОМЕР_1 про скасування висновку атестаційної комісії та визнання дій протиправними,-

ПОСТАНОВИВ :

04.09.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в/ч НОМЕР_1 , в якому просив скасувати висновок атестаційної комісії від 05.03.2019 за результатами щорічного оцінювання стосовно ОСОБА_1 та визнати протиправними дії оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в/ч НОМЕР_1 , що призвели до незаконних висновків атестаційної комісії. 
Ухвалою від 22 листопада 2019 року Волинський окружний адміністративний суд залишив вказаний адміністративний позов без розгляду.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. 
Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції ухвалою від 23 вересня 2019 року відкрив провадження в адміністративній справі, що виключає можливість залишення позову без розгляду.
Крім того, вказує на те, що зазначеною вище ухвалою відкрите спрощене позовне провадження, відтак, суд проігнорував залучення позивача до участі в справі при ухваленні оскарженого рішення, що є підставою для скасування такого відповідно до положень ст. 317 КАС України.
З огляду на викладене, позивач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення у справі.
Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) подало відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовує правомірність оскарженої відповідачем ухвали суду першої інстанції та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Учасники справи викликалися в судове засідання, проте у зв`язку з їх неявкою фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що 04.09.2019 позивач звернувся з позовом до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в/ч НОМЕР_1 про скасування висновку атестаційної комісії від 05.03.2019 за результатами щорічного оцінювання.
Ухвалою від 09 вересня 2019 року вказаний вище позов залишено без руху, зокрема, з підстав пропуску строку звернення до суду, та надано строк для подання заяви про поновлення строку із наведенням підстав поважності пропуску такого та доказів на підтвердження наведених обставин.
У заяві 18.09.2019, поданій на виконання вимог ухвали суду від 09.09.2019, ОСОБА_1 зазначив, що будучи присутнім на засіданні атестаційної комісії 05.03.2019 був введений в оману керівництвом відповідача, оскільки йому було повідомлено зовсім інше рішення атестаційної комісії. І лише при розгляді справи №140/1387/19, предметом якої був наказ відповідача про переведення позивача на нижчу посаду за наслідками проведеної 05.03.2019 атестації, апелянт почув правду стосовно висновків комісії. Після винесення рішення Волинським окружним адміністративним судом від 31.07.2019 у справі № 140/1387/19 він неодноразово звертався до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про надання йому висновку атестаційної комісії від 05.03.2019, однак вказаного висновку не отримав.
За наслідками оцінки поважності причин пропуску строку звернення до суду, ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №140/2692/19.
В подальшому, 15.11.2019 до суду надійшло клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.
Ухвалою від 22.11.2019 Волинський окружний адміністративний суд задовольнив вказане вище клопотання та залишив позов ОСОБА_1 до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в/ч НОМЕР_1 про скасування висновку атестаційної комісії від 05.03.2019 за результатами щорічного оцінювання стосовно ОСОБА_1 та визнання протиправними дій оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без розгляду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
За правилами частини 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Суд першої інстанції правильно встановив, що публічно-правовий спір між сторонами виник з приводу проходження публічної служби, до якої згідно з п.17 ч.1 ст. 4 КАС відноситься, зокрема, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, відтак, для звернення до суду для захисту прав, свобод та інтересів позивача встановлений місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. 
Згідно з ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, серед інших, встановлюються письмовими доказами. 
Так, з долучених до клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду доказів, колегія суддів вбачає, що відповідно до даних автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» Мішаков О.А. 23.04.2019  звернувся у Волинський окружний адміністративний суд з позовом до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) про скасування наказу від 16.04. 2019 №109 та визнання протиправними дій стосовно переведення його на нижчу посаду. Ухвалою суду від 08.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та витребувано у відповідача матеріали особової справи ОСОБА_1 , в тому числі матеріали атестації позивача, які слугували підставою для винесення наказу від 16.04.2019 № 109.
Представником відповідача до клопотання про залишення позовної заяви без розгляду додано заяву ОСОБА_1 з якої вбачається, що ОСОБА_1  у приміщенні суду 14.06.2019 ознайомився з матеріалами адміністративної справи №140/1387/19 та особисто отримав копію  витягу з наказу від 16.04.2019 № 109 та копію витягу оскаржуваного  протоколу від 05.03.2019 (а.с.42).
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що про порушення своїх прав та інтересів під час проходження публічної служби, а саме - про наявність та зміст протоколу атестаційної комісії від 05.03.2019 № 6 (у якому вказано, що позивач займаній посаді не відповідає) ОСОБА_1 дізнався  14.06.2019, коли отримав копію оскаржуваного протоколу та мав змогу ознайомитись з його змістом. При цьому, позивач не звернувся до суду з клопотанням про збільшення позовних вимог (у справі № 140/1387/19) та не подав позов до суду у місячний строк, передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України. 
До суду з позовом про скасування висновку атестаційної комісії оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в/ч А-0796  від 05.03.2019 за результатами щорічного оцінювання стосовно нього звернувся лише 04.09.2019, тобто з пропуском  встановленого ч.5 ст. 122 КАС України місячного строку.
Частинною 4 статті 123 КАС України передбачено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Так, з наданих відповідачем доказів судами встановлено, що постановляючи ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки наведені останнім пояснення не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Крім того, суд першої інстанції підставно врахував ту обставину, що предметом судового розгляду у справі №140/1387/19  було визнання протиправним та скасування наказу від 16.04.2019 № 109, яким позивача переведено на нижчу посаду за наслідками проведення атестації від 05.03.2019. При цьому, суд, задовольняючи позов, у повній мірі дав оцінку проведеній атестації та  скасував її негативні наслідки для ОСОБА_1 , а саме - визнав протиправним та скасував  наказ від 16.04.2019 № 109, чим повністю захистив права та законні інтереси позивача.
Щодо аргументів апелянта про неможливість постановлення ухвали про залишення позовної заяви без розгляду після відкриття провадження в адміністративній справі, то такі є необґрунтованими, оскільки таке право суду прямо передбачено наведеною вище нормою ч.4 ст.123 КАС України.
Відхиляє колегія суддів також і покликання скаржника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо ухвалення оскаржуваного рішення у його відсутності, оскільки відповідно до ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 23.09.2019 розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст. 257 КАС України.
При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ч.6 ст.12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складеності є справи щодо, зокрема, прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Відтак, на переконання колегії суддів, ухвалюючи оскаржуване рішення за відсутності позивача, суд першої інстанції не допустив порушення норм процесуального права, що відповідно до положень ст. 317 КАС України може бути підставою для скасування судового рішення.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів також зазначає, що  встановлення законом процесуальних строків має на меті дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасне виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо дотримання процесуальних строків.
Таким чином, особа, яка має намір подати позов, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви, в тому числі процесуальних строків її подачі.
Матеріали справи, за наявності відомостей про обізнаність позивача з червня 2019 року про обставини, з якими він пов`язує підстави для звернення до суду з цим позовом, не містять доказів наявності непереборних обставин, що унеможливили своєчасне звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Таким чином, за наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду без поважних на те причин.
Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.         
Керуючись статтями 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №140/2692/19 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 22.01.2020.