Постанова
Іменем України
 
12 лютого 2020 року                                      
м. Київ                                                               
 
справа № 698/280/17
провадження № 61-13490св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого -Луспеника Д. Д., 
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Катеринопільська районна державна адміністрація Черкаської області, ОСОБА_2 , 
треті особи: Катеринопільська районна організація профспілки працівників освіти та науки, ОСОБА_3 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 18 червня 2019 року у складі колегії суддів:  Пономаренка В. В., Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л.,
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області, ОСОБА_2 , треті особи: Катеринопільська районна організація профспілки працівників освіти та науки, ОСОБА_3 , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
Позовна заява мотивована тим, що вона працювала на посаді методиста районного методичного кабінету відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області з 28 серпня 1989 року. 
Розпорядженням голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області від 29 січня 2016 року № 17 «Про структуру районної державної адміністрації» ліквідовано відділ освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області.
Наказом заступника голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області від 30 червня 2016 року № 126-К її з 30 червня 2016 року звільнено з вказаної посади на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області.
Позивач посилалась, що звільнення відбулося з порушенням вимог КЗпП України, оскільки фактично відділ освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області не ліквідовано, а фактично відбувалася реорганізація відділу, а не його ліквідація, а тому вона мала право на переведення до новоствореного відділу, а не звільнення із займаної посади. Однак з боку роботодавця їй не надходило жодних пропозицій про продовження роботи в новоствореному відділі та не було вжито будь-яких інших заходів для її працевлаштування.
Крім того, посилалась на те, що всупереч статті 21 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», роботодавець завчасно за три місяці до намічуваних звільнень не надав первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів і не звертався за згодою про можливе звільнення позивача з роботи. Ці обставини не потребують доказуванню відповідно до вимог частини п`ятої статті 82 ЦПК України, так як встановлені постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року у справі № 823/310/16, яка набрала законної сили, та зазначеним судовим рішенням були визнані протиправними дії голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області в частині ліквідації відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області без завчасного надання первинній профспілковій організації інформації щодо скорочення штату численності або штату працівників.
Таким чином, наказ про її звільнення був наслідком виконання розпорядження голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області, яке в подальшому судом визнано протиправним, що в свою чергу вказує на протиправність наказу про звільнення.
Крім того, діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, оскільки порушено її психологічний стан.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила поновити її на посаді методиста районного методичного кабінету відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області, стягнути з відповідача на її користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу та на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 07 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. 
Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду. Визнано незаконним та скасовано наказ від 29 червня 2016 року № 126-К про звільнення ОСОБА_1 з посади методиста районного методичного кабінету відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області, поновлено ОСОБА_1 на роботі у відділі освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області на посаді методиста районного методичного кабінету.
Стягнуто з відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 43 726 грн 71 коп. Вирішено питання щодо розподілу судового збору.
Задовольняючи частково позовні вимоги, визнаючи незаконним та скасовуючи наказ від 29 червня 2016 року № 126-К про звільнення ОСОБА_1 з посади методиста районного методичного кабінету відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області, поновлюючи ОСОБА_1 на роботі у відділі освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області на посаді методиста районного методичного кабінету, стягуючи з відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 43 726 грн 71 коп., суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача проведено з порушенням норм трудового законодавства України.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 18 червня 2019 року апеляційну скаргу Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області задоволено.
Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 07 лютого 2019 року скасовано та у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначила відповідачами Катеринопільську районну державну адміністрацію, ОСОБА_2 та третіми особи: Катеринопільську районну організацію профспілки працівників освіти та науки, ОСОБА_3 . Разом з тим Катеринопільська районна державна адміністрація та ОСОБА_2 не є належними відповідачами у справі.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою судді Верховного Суду від 27 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У вересні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до Катеринопільської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , треті особи: Катеринопільська районна організація профспілки працівників освіти та науки, ОСОБА_3 , про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди призначено до судового розгляду  в складі колегії з п`яти суддів. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки постанові Черкаського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року, залишеній без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року, якою  адміністративний позов Катеринопільської районної організації профспілки працівників освіти і науки України до голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_4 , первинна профспілкова організація відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації, про визнання протиправними дій та скасування розпорядженнязадоволено. 
Визнано протиправними дії голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області в частині ліквідації відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області без завчасного надання первинній профспілковій організації інформації щодо скорочення чисельності або штату працівників.
Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області від 29 січня 2016 року №17 «Про структуру районної державної адміністрації» у частині ліквідації відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області.
Зазначається, що у позові відповідачів визначено неналежними.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від Катеринопільської районної державної адміністрації  Черкаської області,  у якому просила залишити оскаржувану судову постанову без змін, оскільки вона прийнята при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.
У жовтні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_2 , у якому просила залишити оскаржувану судову постанову без змін, оскільки вона прийнята при всебічному та повному з`ясуванні обставин справи, ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
З 28 серпня 1989 року ОСОБА_1 працювала на посаді методиста районного методичного кабінету відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації  Черкаської області (т. 1, а.с. 7-8, 160).
Наказом заступника голови Катеринопільської районної державної адміністрації  Черкаської області (голови ліквідаційної комісії) ОСОБА_2 від 29 червня 2016 року № 126-К ОСОБА_1 з 30 червня 2016 року звільнено з указаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області (т.1, а.с. 8, 166).
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб - фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11 січня 2018 року відділ освіти Катеринопільської районної державної адміністрації зареєстрована як юридична особа 19 березня 1999 року, а 04 липня 2016 року внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи (т.1, а.с. 48-49).
Згідно з Положенням про відділ освіти Катеринопільської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови райдержадміністрації 10 лютого 2014 року, зазначений відділ є юридичною особою (т. 1, а.с. 172-176).
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11 січня 2018 року  відділ освіти, молоді та спорту Катеринопільської районної державної адміністраціїзареєстровано як юридичну особу 16 червня 2016 року                  (т.1, а.с. 50-51).
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 3 КЗпП Українизаконодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (далі - зміни в організації виробництва і праці).
Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді методиста районного методичного кабінету відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області з 28 серпня 1989 року.
Наказом заступника голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області ОСОБА_2 від 29 червня 2016 року № 126-К ОСОБА_1 з 30 червня 2016 року було звільнено з указаної посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації  Черкаської області.
Згідно з Положенням про відділ освіти Катеринопільської районної державної адміністрації, затвердженим розпорядженням голови райдержадміністрації 10 лютого 2014 року зазначений відділ є юридичною особою.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11 січня 2018 року - відділ освіти, молоді та спорту Катеринопільської районної державної адміністрації зареєстровано як юридичну особу 16 червня 2016 року.
Звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач визначила відповідачами: Катеринопільську районну державну адміністрацію, ОСОБА_2 , а третіми особами: Катеринопільську районну організацію профспілки працівників освіти та науки, ОСОБА_3 .
Відповідно до Положення про відділ освіти, молоді та спорту Катеринопільської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови райдержадміністрації 08 червня 2016 року зазначений відділ є юридичною особою. 
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11 січня 2018 року відділ освіти Катеринопільської районної державної адміністрації зареєстрована як юридична особа 19 березня 1999 року, а 04 липня 2016 року внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи.
Відомості про правонаступництво відділу освіти, молоді та спорту Катеринопільської районної державної адміністрації  після ліквідації відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації відсутні. Катеринопільська районна державна адміністрація не була роботодавцем ОСОБА_1 . 
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що в даних правовідносинах Катеринопільська районна державна адміністрація та начальник відділу освіти, молоді та спорту Катеринопільської районної державної адміністрації ОСОБА_2 є неналежними відповідачами.
Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки постанові Черкаського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року, залишеній без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року, якою адміністративний позов Катеринопільської районної організації профспілки працівників освіти і науки України до голови Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_4 , первинна профспілкова організація відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації, про визнання протиправними дій та скасування розпорядженнязадоволено, є безпідставними, оскільки є наявний запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - відділу освіти Катеринопільської районної державної адміністрації без правонаступництва. 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин і незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду. 
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що усуді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Апеляційного суду Черкаської області від 18 червня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                 Д. Д. Луспеник 

Судді:                                                                           І. А. Воробйова 

                                                                                       Б. І. Гулько

                                                                                        Р. А. Лідовець  

                                                                                        Ю. В. Черняк