Ухвала
 
19 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 522/12786/15-ц
провадження № 61-2176св19
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М.,
учасники справи:
 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 , 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2016 року у складі судді Бойчука А. Ю. та постанову Апеляційного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П., Погорєлової С. О.,
ВСТАНОВИВ :
У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
 
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошовий борг згідно договору позики від 04 серпня 2011 року у розмірі 2 658 259,20 грн, який складається: 819 060,00 грн - основний борг, 1 810 122,60 грн - пеня,                     29 076,60 грн - 3% річних. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Апеляційного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2016 року змінено, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 33 000,00 доларів США основного боргу, 800 000,00 грн пені та 3% річних у розмірі 1 202,00 доларів США, а всього 34 202,00 долари США та 800 000,00 грн. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У січні 2019 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі.
Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції, чинній на час звернення до суду касаційної інстанції, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
У відповідності до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2016 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.  
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	В. О. Кузнєцов	
 	 	
 	В. С. Жданова	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко