РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року
м. Рівне

Справа № 557/1662/19
Провадження № 22-ц/4815/74/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого Ковальчук Н. М.,        
суддів: Бондаренко Н. В., Шимківа С. С.,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Красносільська сільська рада Гощанського району Рівненської області,
третя особа – ОСОБА_2 ,
третя особа – ОСОБА_3 ,
третя особа – ОСОБА_4 ,
третя особа – ОСОБА_5 

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гощанського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2019 року у складі судді Пацка Д. В., постановлену в смт. Гоща Рівненської області, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Гощанського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.    

Вважаючи ухвалу суду незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що повертаючи позовну заяву, суд зазначив, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви. Вказує, що позовна заява була подана ним із дотриманням вимог ст. 175 ЦПК України, і тому суд неправомірно її повернув. Просить скасувати ухвалу Гощанського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2019 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали та обставини справи  на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції до скасування із направленням справи для продовження розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Гощанського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 30 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, а саме для визначення кола відповідачів, оскільки позов ним заявлено лише до однієї особи – ОСОБА_2 , тоді як спадкоємцями за заповітом, оскарження якого є предметом позову, є ще й інші особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Крім того, вказано, що вимоги, викладені у п. 2-7 позовної заяви не є позовними вимогами, а стосуються руху справи, подання та витребування доказів, призначення експертиз, виклик свідків тощо.

На виконання вказаної ухвали позивачем подано нову редакцію позовної заяви (а.с. 16-22), в якій ним визначено коло учасників та визначено відповідачем Красносільську сільську раду Гощанського району Рівненської області, а осіб, які поруч із ним є спадкоємцями після смерті його матері ОСОБА_6 - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 – зазначив третіми особами.

Місцевим судом подана позовна заява у новій редакції була розцінена як невиконання вимог ухвали від 30 жовтня 2019 року, а тому повернута позивачу на підставі ст. 185 ЦПК України.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку суду апеляційної інстанції, є необґрунтованим та таким, що суперечить нормам законодавства, зокрема вимогам ст. 175 ЦПК України.

Згідно ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;
3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Апеляційний суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 містила усі необхідні відомості про права й обов`язки сторін, вимоги про здійснення судом певних дій із зазначенням способу судового захисту та обґрунтуванням своїх вимог.

Інші обставини, які були необхідні суду, повинні були встановлюватися і досліджуватися в судовому засіданні, включаючи і встановлення кола осіб, які підлягають залученню до справи як особи, чиї права зачіпаються у даному спорі.

Задовольняючи апеляційну скаргу, апеляційний суд також враховує, що одночасно із позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування у третьої особи ОСОБА_2 документів на спірне майно, документів про хворобу спадкодавця, оскільки позивач такі відомості не міг отримати самостійно, а також клопотання про призначення судово-медичної посмертної психіатричної експертизи спадкодавця та почеркознавчу експертизу складеного нею заповіту.

Та обставина, що вказані клопотання позивачем були викладені у позовній заяві, а не подані у вигляді окремих документів згідно ст. 183 ЦПК України, не можуть слугувати підставою для повернення позовної заяви та відмову у доступі до правосуддя.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009р. роз`яснено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову 
залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. 

Отже, матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду даної справи, постановив оскаржувану ухвалу у порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позбавивши позивача права на справедливий судовий розгляд.

За наведених обставин, апеляційний суду приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з порушенням норм процесуального права, які діяли на момент її винесення, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала – до скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1. ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Гощанського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2019 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним направити до Гощанського районного суду Рівненської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 січня 2020 року.

Головуючий                                                        Ковальчук Н. М.

Судді:                                                                Бондаренко Н. В.
                                       
                                       Шимків С. С.