ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/358/20 Справа № 199/2626/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Подорець О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року                        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Варенко О.П., Городничої В.С.,
при секретарі         -        Порубай М.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» 
на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2019 року 
по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», третя особа: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:
В квітні 2019 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява  ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», третя особа: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», де третя особа Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню — задоволено.
Зупинено стягнення на підставі виконавчого документа – виконавчого напису №195, виданого 29.01.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» боргу в розмірі 146689, 92 грн., що здійснюється в ході виконавчого провадження №58491094, відкритого на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О.
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» просить за результатами розгляду апеляційної скарги, скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2019 року, якою задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», третя особа: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню — зупинено стягнення на підставі виконавчого документа – виконавчого напису №195, виданого 29.01.2019 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» боргу в розмірі 146689, 92 грн., що здійснюється в ході виконавчого провадження №58491094, відкритого на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О..
Відзивів на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 03 квітня 2019 року до суду першої інстанції від  ОСОБА_1  надійшла заява про забезпечення позову в якій вона просить, а саме: зупинити виконавче провадження ВП №58491094 з примусового виконання приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. виконавчого напису №195 від 29.01.2019 року, виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в розмірі 146 689, 92 грн. за кредитним договором №02009470045 від 14 лютого 2008 року, укладеного ОСОБА_1 з ТОВ “ПростоФінанс”, правонаступником якого на підставі Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.05.2018 року є ТОВ «Кредитні ініціативи»; заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенку Ю.О. та Державному підприємству «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження автомобіля марки CHEVROLET AVEO SF69Y, № кузова НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ; заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенку Ю.О. та Державному підприємству «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусове списання коштів з карткових рахунків № НОМЕР_3 , № 5168 НОМЕР_4 відкритих в ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 .
В обґрунтування своєї заяви зазначає, що враховуючи заявлені позовні вимоги, вжиття заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи. 
Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.
Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч.1 п.1-10 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.
Судом першої інстанції встановлено, що предметом позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», третя особа: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», третя особа: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що між сторонами виник спір, невжиття такого заходу забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, за захистом якого позивач і звернулася до суду.
Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що у разі відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у Приватного виконавця не буде законної можливості виконати виконавчий документ (виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» суми заборгованості за кредитним договором) в зв`язку з відсутністю у позивача майна на яке можливо звернути стягнення, оскільки, за ввесь час розгляду даної справи існує ймовірність відчуження ОСОБА_1 наведеного майна, колегія суддів ставиться критично, оскільки апелянтам не надана належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів у відповідності до ст.81 ЦПК України.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в оскарженій частині – не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» - залишити без задоволення.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко 

В.С.Городнича