ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 р.	Справа № 520/7067/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Донець Л.О.,
Суддів: Бенедик А.П. ,  Гуцала М.І. ,
за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 (головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., повний текст складено 20.09.19) по справі № 520/7067/19
за позовом  ОСОБА_1      
до Головного управління ДПС у Харківській області, третя особа - Московський відділ ДВС                  м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області,    
про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування вимоги,
ВСТАНОВИВ:
17.07.2019, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Харківського  окружного адміністративного суду з позовом  до Головного управління Державної  податкової служби у  Харківській області (після реорганізації, далі - відповідач), третя особа - Московський відділ Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі -  третя особа), в якому просить  визнати  протиправними дії  відповідача щодо пред`явлення  до виконання  третій особі до виконання вимоги № Ф 126442-17У від 16.02.2019; про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області  про сплату боргу (недоїмки) від 16.02.2019  № Ф 126442-17У на суму 18276,72 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 у справі №520/7067/19  позов задоволено частково.
Скасовано вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області  про сплату боргу (недоїмки) від 16.02.2019 № Ф 126442-17У в частині нарахування позивачу заборгованості за 2017 рік на суму 8448,00 грн.
Визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області щодо оформлення вимоги  про сплату боргу (недоїмки)  від 16.02.2019                     № Ф 126442-17У на суму 18276,72 грн та пред`явлення її третій особі до виконання.
В  задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуті судові витрати на користь позивача.
Відповідач, не  погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій  просить скасувати  рішення   суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог  апеляційної скарги посилається на  невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи,  порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає, що  апеляційна  скарга відповідача підлягає частковому  задоволенню,  з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що    позивач з 1985 року  знаходиться  у трудових відносинах з Національним юридичним   університетом імені Ярослава Мудрого.
З 1998 року  позивач має право на здійснення адвокатської діяльності на підставі  свідоцтва №827 від 14.05.1998.
06.02.2019 Головним управління  Державної фіскальної служби у Харківській області  сформовано вимогу  про сплату боргу (недоїмки) № Ф 126442-17У на суму 18276,72 грн.
Суд першої інстанції,  під час  часткового  задоволення  позову, дійшов до висновку, що     сам факт  реєстрації особи (адвоката) як самозайнятої, що не створює обов`язку особи сплачувати єдиний соціальний внесок. 
Крім цього,  суд першої інстанції зазначив про те, що  відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності сформованої ним вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2019 №126442-17У  в частині нарахування позивачу заборгованості за 2017 рік на суму 8448,00 грн зі сплати єдиного внеску та своїх дій по оформленню  та пред`явленню її до третьої особи  до виконання.
Колегія суддів   частково  погоджується з  такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
Суд апеляційної інстанції здійснює апеляційний перегляд судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.
У відповідності до пп.14.1.26 п.14.1 ст.14 ПК України виноробна продукція - вина виноградні натуральні, вина натуральні кріплені, шампанські, ігристі, газовані, вермути, бренді, сусло виноградне та інші виноматеріали, коньяки, інші алкогольні напої з винограду, плодів та ягід.
На підставі п.65.1 ст.65 ПК України взяття на облік фізичних осіб - підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".
Згідно до п.65.2 ст.65, пп.65.4.4 п.65.4 ст.65 ПК України облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.
Контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі, коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.
Відповідно до п.178.1, 178.2 ст.178 ПК України  особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу.
Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.
На підставі п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Пунктом 2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове  державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За обставинами справи, позивач має свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю серії №827 від 14.05.1998.
За період часу з 01.01 по 31.12.2107 позивач знаходиться у трудових відносинах з Національним юридичним   університетом імені Ярослава Мудрого та з його  сукупного доходу   утримано 0,00 грн внесків на державне соціальне страхування.
У своєму звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік,  поданому до  відповідача  позивачем вказано відсутність доходу, отриманого від зайняття адвокатською діяльністю.
Свої заперечення в апеляційній скарзі відповідач обумовлює приписами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»  та  наказу Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів».
Колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими за таким.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування - це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» взяття на облік осіб, зазначених у                    пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.
Абзацом 2 ч. 4 ст. 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що обов`язки платників єдиного внеску виникають у осіб, зазначених в абзацах другому, третьому, п`ятому та сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - з дня їх державної реєстрації відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".
Абзац 2 ч. 4 ст. 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає, що обов`язки платників єдиного внеску виникають у осіб, зазначених в абзацах четвертому, шостому та сьомому пункту 1, пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - з початку провадження відповідної діяльності.
Взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», здійснюється органом доходів і зборів із внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб (частина друга статті 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).
Питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах ДФС, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття на облік/зняття з обліку платників єдиного внеску визначаються Порядком                 № 1162 (пункт 2 розділу І Порядку № 1162).
Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (пункт 3 розділу І Порядку № 1162).
Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV) (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 1162).
Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755-IV, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 1 розділу ІІІ Порядку №1162).
Платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (пункт 2 розділу ІІІ Порядку № 1162).
Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755-IV, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 1162).
Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац другий частини третьої статті 16 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).
Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац третій частини першої статті 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).
Відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами (абзац третій частини другої статті 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).
Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з реєстру застрахованих осіб визначається Положенням № 10-1.
З метою забезпечення обробки інформації в реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки (пункт 1 розділу ІІІ Положення № 10-1).
Облікова картка відкривається в разі, зокрема, надходження у складі звітності відомостей про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; в інших випадках, передбачених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (пункт 2 розділу ІІІ Положення № 10-1).
За змістом пункт 2 розділу ІV Положення № 10-1 до облікових карток реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.
Процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску до ДФС України, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, її територіальних органів, визначає Порядок № 435.
Пунктом 16 розділу ІV Порядку № 435 передбачено, що фізичні особи - підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі звіти щодо сум нарахованого єдиного внеску (додаток 5).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 січня 2012 року у справі «Рисовський проти України» підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (параграф 70).
За практикою Європейського суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платників податків, у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справа «Серков проти України», заява № 39766/05, параграф 43).
З огляду на наведені вище приписи, колегія суддів вважає що  закріплене  цим пунктом право контролюючого органу брати на облік як платника єдиного внеску особу, яка провадить незалежну професійну діяльність і не перебуває на такому обліку, може бути реалізоване  виключно в разі подання цією особою відповідної заяви та обов`язки платників єдиного внеску виникають у осіб, які провадять незалежну професійну діяльність з початку провадження відповідної діяльності.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВП ВС від 04.12.2019 справа №520/3939/19, постанові ВС від 28.03.2019 справа № 820/6324/17, постанові ВС від 05.11.2018 у справі № 820/1538/17.
Частина  5 ст. 242 КАС України  каже, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Стосовно частини позовних вимог визнання протиправними дії  відповідача щодо пред`явлення  до виконання  третій особі до виконання вимоги №Ф 126442-17У від 16.02.2019, то колегія суддів зазначає на таке.
У відповідності до п. 15 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове  державне соціальне страхування» рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.
У разі якщо платник єдиного внеску не сплатив зазначені в рішенні суми протягом десяти календарних днів, а також не повідомив у цей строк орган доходів і зборів про оскарження рішення, таке рішення передається державній виконавчій службі в порядку, встановленому законом.
Суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в такому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску.
Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки.
В підтвердження  виконання вимог законодавства про направлення на адресу позивача  оскаржуваної вимоги, позивачем надана  копія  конверта з довідкою  пошти про повернення поштового відправлення номер 61301 04370392 (том 2 аркуш справи 47 зворотня частина).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що  здійснення відправлення оскаржуваної вимоги саме цим конкретно поштовим відправленням не підтверджується іншими доказами по справі.
За цим, колегія суддів вважає, що відповідач не набув право на відправлення оскаржуваної вимоги для примусового виконання до  виконавчої служби.
З приводу частини позовних вимог про  визнання дій відповідача щодо оформлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-126442-17У від 16.02.2019, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими за таким.
Позивач в своїй позовній заяві та письмових поясненнях  доводить  протиправність дій відповідача по оформленню вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-126442-17У від 16.02.2019 протиправністю самої вимоги.
З огляду на це, колегія суддів вважає що  скасування оскаржуваної вимоги є достатнім захистом порушеного права позивача.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно  встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням  норм матеріального і процесуального права, але з висновками які частково не відповідають обставинам справи,  тому судове рішення  підлягає  частковому скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Харківській області - задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 по справі                        № 520/7067/19 - скасувати в частині задоволення позову про визнання протиправними дій щодо оформлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-126442-17У від 16.02.2019, з прийняттям в цій частині нового судового рішення про відмову  у задоволенні позову.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 по справі № 520/7067/19 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.О. Донець	
Судді	   	А.П. Бенедик    М.І. Гуцал   	
Повний текст постанови складено  28.01.2020 року