ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2080/20 Справа № 211/2552/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 212/9562/18
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Барильської А.П.
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.
сторони:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , яка діє в інтересах та від імені відповідача ОСОБА_1 , на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року, яке ухвалено суддею Ніколенко Д.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 24 жовтня 2019 року, -
                                                  ВСТАНОВИВ:
В червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що 09 березня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5481075935.
14.07.2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення № 20170714, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за відповідним кредитним договором.
Згідно п. 1.2. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим Договором, ТОВ "ФК "ЄАПБ" заміняє ТОВ "ФК "ЦФР" у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває прав грошових вимог ТОВ "ФК "ЦФР" за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами.
Відповідно до витягу з Реєстру Боржників - Додатку № 1 до Договору відступлення права вимоги №20170714 від 14 липня 2017 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у сумі 100631 грн. 15 коп., з яких:
- 48403 грн. 40 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 7818 грн. 70 коп. – сума заборгованості за відсотками;
- 20412 грн. 94 коп. – сума заборгованості за платою за управління кредитом;
- 23996 грн. 11 коп. – сума заборгованості за пенею.
Посилаючись на вище викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 100631 грн. 15 коп., а також судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.
Заочним рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01 жовтня 2018 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суму заборгованості за кредитним договором №5481075935 від 09 березня 2016 року в розмірі 80218,21 грн. та судовий збір у розмірі 1404 гривні 58 коп.
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 04 червня 2019 року заочне рішення від 01 жовтня 2018 року скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суму заборгованості за кредитним договором № 5481075935 від 09 березня 2016 року в розмірі 80218,21 грн. з яких: 48403,40 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 7818,70 грн. – сума заборгованості за відсотками; 23996,11 грн. – сума заборгованості за пенею та судовий збір у розмірі 1404 гривні 58 коп.
В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по справі про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом всіх обставин справи.
Так, на думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову позивача, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження надання відповідачу кредитних коштів в розмірі 48403,40 грн., а Заява № 5481075935 від 09 березня 2016 року не є тотожною кредитному договору.
Представник відповідача вважає надану позивачем бухгалтерську довідку неналежним документом, який би підтверджував перерахування коштів від імені ОСОБА_1 на рахунок АТ «Таскомбанк», як було передбачено заявою № 5481075935. В даній довідці відсутня назва АТ «Таскомбанк». 
Крім того, у даній довідці відсутня дата складення, з неї неможливо встановити або підтвердити факт переведення коштів в сумі 33616,28 грн. на рахунок АТ «Таскомбанк». Відповідачем не надано доказів відмітки банку на платіжному дорученні про перерахування коштів на рахунок отримувача. Не було жодних доказів на підтвердження суми коштів 9368,39 грн., які мали бути перераховані як оплата страхового платежу за договором страхування № 5481075935-С від 09.03.2016 року АПАТ «Страхова компанія «ТАС». Таким чином станом на 23.10.2019 року відповідачем не надано доказів перерахування суми у розмірі 9368,39 грн. та 33616,28 грн. 
Представник відповідача зауважує на тому, що судом при ухваленні рішення не врахована сума 1859,69 грн., яка сплачена відповідачем на рахунок позивача.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції-залишенню без змін, з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 09 березня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем ОСОБА_1 було підписано заяву № 5481075935 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», відповідно до якої відповідачу надано кредит на суму 48403,40 грн. зі сплатою щомісячних процентів в розмірі 2,69 % від суми кредиту, річних процентів 11,99% від суми боргу за договором та щоденної пені 0,3% від загальної суми прострочення » (а.с.4, 5 – копії заяви, графіку платежів).
Відповідно до п. 3 вказаної заяви, позичальник доручив ТОВ «ФК`ЦФР» перерахувати за рахунок отриманого відповідачем кредиту такі суми грошових коштів: 33616,28 грн. з призначенням платежу «Погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором № 648998291 від 31.12.2015 р.»; 5418,72 грн. з призначенням платежу «Переказ грошових коштів на погашення заборгованості по Кредитному договору № р29.288.70223 від 28.10.2015 р. за рахунок кредитних коштів згідно Кредитного договору № 5481075935 від 09.03.2016 року та заяви клієнта ОСОБА_1 без ПДВ»; 9368,40 грн. – з призначенням платежу «Оплата страхового платежу за договором страхування № 5481075935-С від 09.03.2016 р.»
14.07.2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення № 20170714, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за відповідним кредитним договором.
Згідно п. 1.2. Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим Договором, ТОВ "ФК "ЄАПБ" заміняє ТОВ "ФК "ЦФР" у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває прав грошових вимог ТОВ "ФК "ЦФР" за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами.
Відповідно до витягу з Реєстру Боржників - Додатку № 1 до Договору відступлення права вимоги № 20170714 від 14 липня 2017 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 у сумі 100631 грн. 15 коп., з яких:
- 48403 грн. 40 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 7818 грн. 70 коп. – сума заборгованості за відсотками;
- 20412 грн. 94 коп. – сума заборгованості за платою за управління кредитом;
- 23996 грн. 11 коп. – сума заборгованості за пенею.
Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.  Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Як вбачається із матеріалів справи, 09 березня 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 підписано заяву № 5481075935 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», відповідно до якої відповідачу надано кредит на суму 48403,40 грн. зі сплатою щомісячних процентів в розмірі 2,69 % від суми кредиту, річних процентів 11,99% від суми боргу за договором та щоденної пені 0,3% від загальної суми прострочення » (а.с.4, 5 – копії заяви, графіку платежів).
Відповідно до п. 3 заяви, позичальник доручив ТОВ «ФК`ЦФР» перерахувати за рахунок отриманого відповідачем кредиту такі суми грошових коштів:
-33616,28 грн. з призначенням платежу «Погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором № 648998291 від 31.12.2015 р.»;
-5418,72 грн. з призначенням платежу «Переказ грошових коштів на погашення заборгованості по Кредитному договору № р29.288.70223 від 28.10.2015 р. за рахунок кредитних коштів згідно Кредитного договору № 5481075935 від 09.03.2016 року та заяви клієнта ОСОБА_1 без ПДВ»;
-9368,40 грн. – з призначенням платежу «Оплата страхового платежу за договором страхування № 5481075935-С від 09.03.2016 р.»
Перерахування суми 5418,72 грн. на рахунок АТ «Ідея Банк» підтверджується копією платіжного доручення № 177115884 від 09 березня 2016 року, сума 33616,28 грн. підтверджується наданою суду копією бухгалтерської довідки, сума 9368,40 грн. - довідкою (графік руху коштів по кредиту) за вих. № 1156170-SG від 14/07/2017, копія якої була долучена до позовної заяви за вихід. № 001836366/8277 від 11 травня 2018 року.
У зв`язку з порушенням відповідачем ОСОБА_1 своїх обов`язків по своєчасному погашенню кредиту та сплаті відсотків, відповідно до розрахунку позивача, станом на 20.07.2017 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 5481075935 становить 100631 грн. 15 коп., яка складається із 48403 грн. 40 коп. заборгованості за основною сумою боргу; 7818 грн. 70 коп. –заборгованості за відсотками; 20412 грн. 94 коп. – сума заборгованості за платою за управління кредитом; 23996 грн. 11 коп. –заборгованості за пенею (а.с.12).
Задовольняючи частково позовні вимоги позивача та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за основною сумою боргу, заборгованість за відсотками та пенею, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, що передбачає стягнення з відповідача на користь позивача визначеної останнім суми заборгованості. 
При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача плати за управління кредитом в сумі 20412 грн. 94 коп., оскільки в договорі № 5481075935 від 09.03.2016 року відсутні дані щодо встановлення в кредитному договорі плати за управління кредитом, та позивач не зазначив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику.
На підставі наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 5481075935 від 09 березня 2016 року в розмірі 80218,21 грн., яка складається з наступного: 48403,40 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 7818,70 грн.. – сума заборгованості за відсотками; 23996,11 грн. – сума заборгованості за пенею у  зв`язку порушенням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором.
Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження надання відповідачу кредитних коштів в розмірі 48403,40 грн., оскільки матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження того виконання первісним кредитором зобов`язань з надання (видачі) відповідачеві грошових коштів (кредиту) в сумі 48403,40 грн.
Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що Заява № 5481075935 від 09 березня 2016 року не є тотожною кредитному договору, з огляду на наступне.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За правилами частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 , підписавши 09 березня 2016 року заяву № 5481075935 на отримання кредиту та заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг, погодилась укласти із ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитний договір на отримання кредитних коштів в загальному розмірі 48403,40 грн. ( а.с.4-5).
Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що станом на 23.10.2019 року відповідачем не надано доказів перерахування сум у розмірі 9368,39 грн. та 33616,28 грн., оскільки, відповідно до п. 3 Заяви на № 5481075935 від 09.03.2016 року для отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», позичальник доручає ТОВ «ФК`ЦФР» перерахувати за рахунок отриманого відповідачем кредиту такі суми грошових коштів: 33616,28 грн. з призначенням платежу «Погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором № 648998291 від 31.12.2015 року»; 5418,72 грн. з призначенням платежу «Переказ грошових коштів на погашення заборгованості по Кредитному договору № р29.288.70223 від 28.10.2015 р. за рахунок кредитних коштів згідно Кредитного договору № 5481075935 від 09.03.2016 року та заяви клієнта ОСОБА_1 без ПДВ»; 9368,40 грн. – з призначенням платежу «Оплата страхового платежу за договором страхування № 5481075935-С» від 09.03.2016 року. 
Матеріали справи містять докази, що підтверджують виконання первісним кредитором зобов`язань з надання (видачі) відповідачеві грошових коштів (кредиту) в сумі 48403,40 грн., а саме такими доказами є платіжне доручення № 177115884 від 09 березня 2016 на суму 5418,72 грн., копія якого була долучена до позовної заяви за вихід. № 001836366/8277 від 11 травня 2018 року, бухгалтерська довідка на суму 33616,28 грн., копія якої була долучена до клопотання про долучення доказів за вих. № 001836366/15396 від 10 вересня 2019 року та довідка (графік руху коштів по кредиту) за вих. № 1156170-SG від 14/07/2017, копія якої була долучена до позовної заяви за вихід. № 001836366/8277 від 11 травня 2018 року.
Відповідно до Постанови НБУ № 705 від 05.11.2014 року «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», зокрема, вказано: «Документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань», «Виписка про рух коштів за рахунком може надаватися власникові рахунку в банку, надсилатися поштою, електронною поштою, у вигляді текстового повідомлення на мобільний телефон, через банкомат тощо». Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Таким чином, позивачем надана суду довідка (графік руху коштів по кредиту), яка є саме первісним бухгалтерським документом, що підтверджує факт здійснення операції з видачі первісним кредитором грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, який зафіксований та відображений в першій стрічці довідки (графік руху коштів по кредиту), з якої чітко вбачається, що позичальнику первісним кредитором видано кредит саме в сумі 48403,40 гри., згідно КД № 5481075935 від 09.03.2016 та заяви клієнта, а отже твердження відповідача, що позивачем не надано доказів щодо виконання первісним кредитором зобов`язань по кредитному договору є безпідставними. 
Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що судом при ухваленні рішення не врахована сума 1859,69 грн., яка сплачена відповідачем на рахунок позивача, оскільки в призначенні платежу в зазначеній квитанції вказано про оплату за договором 648998291, який укладено відповідачем з АТ «Таскомбанк», в той час як оплата повинна була здійснена за договором 5481075935, укладеного з ТОВ «ФК «ЦФР».
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі. 
Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах та від імені відповідача ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 29 січня 2020 року.

Головуючий:

Судді: