33/804/92/20 
                                                                                264/268/20 
                                               
                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                            Суддя 1-ої інстанції Литвиненко Н.В.
                  Суддя доповідач – Куракова В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130  КУпАП                                                               

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року                                                                                                м. Маріуполь

            Суддя  судової палати з розгляду  кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., за участю ОСОБА_1 , його представника – адвоката Коваленко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 січня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1                           ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - 

ВСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 11.01.2020 року о 04-05 годин, біля будинку № 18 по пр. Нікопольському в Кальміуському районі м. Маріуполя, керував транспортним засобом «ВАЗ 210994-20» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння рук та різкий запах алкоголю з порожнини рота), від огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alkotest та медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши  адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
          На вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду першої інстанції незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що він не проходив жодного огляду на стан сп`яніння. Звертає увагу, що поліцейськими було складено протокол за його відсутності. Вказує, що він не керував транспортним засобом на момент вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення. Просить постанову скасувати, провадження у справі закрити. 
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши                  ОСОБА_1 та його представника – адвоката Коваленко К.О., які в повному обсязі підтримали доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БД                     № 176495 від 11.01.2020 року (а.с. 2), поясненнями свідків ОСОБА_2 та            ОСОБА_3 , в яких вони підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та від проходження медичного огляду в закладі охорони здоровья (а.с. 4), поясненнями свідків ОСОБА_3 та  ОСОБА_2 , в яких вони підтверджують факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 (а.с. 5-6), рапортом поліцейського Курилова О. (а.с. 7),  відеозаписом події адміністративного правопорушення (а.с. 8).
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та прийшов до обґрунтованого правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення. 
Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому  порядку  медичний  огляд  для  визначення стану  алкогольного  сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до п. 8 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України  від 17 грудня 2008 р. № 1103, у  разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду  в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків  складає  протокол  про  адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
У разі відмови від проведення такого огляду ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність. Таким чином, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджують свідки                 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також сам ОСОБА_1 під час розмови з патрульними поліцейськими, що підтверджується переглядом відеозапису події адміністративного правопорушення. Таким чином, дані доводи апеляційної скарги є безпідставними.
Переглядом відеозапису події адміністративного правопорушення також спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складено за його відсутності. Крім того у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вказував про дану обставину, що також спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.
Переглядом доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису встановлено, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 положення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.  
Ані під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не надав жодних доказів щодо оскарження протизаконних дій працівників поліції, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи. 
Суд першої інстанції  відповідно до вимог ст. 33 КУ¬пАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування постанови суду першої інстанції немає. 

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 -  залишити без змін.
            Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                      В.В. Куракова