Постанова
Іменем України                                 
 
15 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 755/10301/18
провадження № 61-7459св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого -Ступак О. В., 
суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,Сакари Н. Ю.,Усика Г. І. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання»,
суб`єкти оскарження: державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шабанова Віталія Валерійовича, начальник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Подолянко Іван Андрійович,
заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року у складі судді Яровенко Н. О. та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року у складі колегії суддів: Кулішенка Ю. М., Приходька К. П., Олійника В. І., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст вимог скарги
 
У липні2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання» (далі - ТОВ «Нафтогазобладнання», товариство) звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шабанова В. В. та начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві 
Подолянка І. А., а також скасування акта про реалізацію предмета іпотеки 
від 31 травня 2018 року, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
 
На обгрунтування доводів скарги зазначало, що у липні 2018 року товариству стало відомо про наявність у виконавчому провадженні № 47045310 з примусового виконання виконавчого листа № 755/26414/13-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 18 квітня 2014 року про солідарне стягнення з ТОВ «Нафтогазобладнання», ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 860 725,59 грн, акта Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про реалізацію предмета іпотеки від 31 травня 2018 року, підписаного державним виконавцем Шабановим В. В., затвердженого начальником Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві 
Подолянком І. А.
 
Державний виконавець безпідставно задовольнив заяву представника 
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про залишення за стягувачем ( ОСОБА_2 ) предмета іпотеки у порядку статті 49 Закону України «Про іпотеку», оскільки ОСОБА_2 станом на травень 2018 року не набув прав стягувача у виконавчому провадженні №47045310, з огляду на оскарження ТОВ «Нафтогазобладнання» у апеляційному порядку ухвали Дніпровського районного суду м. Києва 
від 12 квітня 2018 року про заміну сторони виконавчого провадження, а також договору від 18 січня 2018 року про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 27 липня 2011 року № 11-01-11, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»та ОСОБА_2 . 
 
Ураховуючи, що виконавчий лист № 755/26414/13-ц, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 18 квітня 2014 року, на виконання судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, державний виконавець не мав визначених законом підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки - комплекс будівель та споруд, загальною площею 391,1 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, реалізація предмета іпотеки відбулася за заниженою ціною, що підтверджується висновком Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитне Брокерське Агентство» (далі - ТОВ «Кредитне Брокерське Агентство»), а результати оцінки майна, здійсненого на замовлення державного виконавця Приватним підприємством «Консалтингова група «Агро-експерт» (далі - ПП «Консалтингова група «Агро-експерт»), до передачі його на реалізацію були оскаржені боржником до суду (справа № 755/6875/18 за скаргою ТОВ «Нафтогазобладнання» про визнання дій та бездіяльності неправомірною, скасування висновку про оцінку майна, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , ПП «Консалтингова група «Агро-експерт»).
 
Посилаючись на наведене, а також на те, що начальником Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Подолянком І. А. у строки, передбачені статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», не розглянуто скаргу ТОВ «Нафтогазобладнання» на постанову державного виконавця від 24 травня 2018 року про заміну стягувача у виконавчому провадженні - з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ОСОБА_2 , заявник просив: визнати незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шабанова В. В. та начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Подолянка І. А.; скасувати акт Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про реалізацію предмета іпотеки від 31 травня 2018 року.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року у задоволенні скаргиТОВ «Нафтогазобладнання» відмовлено.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що після відкриття виконавчого провадження державний виконавець відповідно до наданих йому повноважень з метою забезпечення виконання рішення суду обгрунтовано наклав арешт на майно боржника, оголосив заборону на його відчуження, призначив експерта для участі у виконавчому провадженні, оформив заявку на реалізацію арештованого майна, передав арештоване майно на реалізацію, а у подальшому - передав майно боржника стягувачу за його заявою у рахунок погашення боргу, а тому відсутні підстави для визнання дій державного виконавця та начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Подолянки І. А. неправомірними. Акт Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про реалізацію предмета іпотеки містить відомості визначені статтею 47 Закону України «Про іпотеку», підписаний державним виконавцем та затверджений начальником відповідного органу державної виконавчої служби. За змістом статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» боржник (іпотекодавець) наділений правом протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати у суді за місцезнаходженням нерухомого майна. 
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Київського апеляційного суду від 06березня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Нафтогазобладнання» залишено без задоволення, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року залишено без змін.
 
Судове рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та застосував норми матеріального права, рішення суду є законним та обгрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
 
Узагальнені доводи касаційної скарги та аргументів інших учасників справи
 
У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга
ТОВ «Нафтогазобладнання»,у якій заявник просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року і постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року, та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу ТОВ «Нафтогазобладнання» задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що відмовляючи у задоволенні вимог скарги, суди попередніх інстанцій безпідставно застосували до спірних правовідносин положення Закону України «Про іпотеку», залишивши поза увагою, що підставою виникнення права власності у товариства на нерухоме майно є договір купівлі-продажу а не договір іпотеки, а наявна у матеріалах справи копія договору іпотеки від 27 липня 2011 року № 78 І/0711, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Нафтогазобладнання», та додатку до нього від 04 серпня 2011 року є нечіткою і не дозволяє однозначно встановити чи підписаний вказаний договір сторонами. 
 
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, не звернув уваги, що до майнового комплексу нафтобази, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , не входять об`єкти, що були описані державним виконавцем Рокитнянського районного відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Воровською Л. В., згідно з постановою про опис та арешт майна боржника від 09 листопада 2016 року, а саме комплекс будівель та споруд, загальною площею 391,1 кв. м, з яких: адміністративна будівля - 221,9 кв. м, гараж - 142,7 кв. м, щитова - 26,5 кв. м, оскільки відповідно до висновку Державного підприємства «Київський експертно-технічний центр» Держгірпромнагляду України № 80.2-15-2-0167.11, до складу майнового комплексу нафтобази входять такі технологічні об`єкти: резервуарний парк для зберігання нафтопродуктів; залізнична естакада для зливання (наливу) нафтопродуктів із залізничних цистерн; насоси для перекачування нафтопродуктів; склад для зберігання присадок; установка для компаундування дизельного палива; пункт відпуску нафтопродуктів у автоцистерни; мережа технологічних нафтопроводів.
 
Надаючи оцінку діям посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, суди попередніх інстанцій також не звернули увагу на наявність у матеріалах справи двох звітів по оцінку нерухомого майна - комплекс будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оціненого однаково за ціною 5 502 000,00 грн, та безпідставність виміру ПП «Консалтингова група «Агро-експерт» його площі у «кв. м», а не у «куб. м».
 
Крім того заявник вказував на те, що суд першої інстанції у порушення норм процесуального права не здійснив належного повідомлення учасників справи про судові засідання, суди обох інстанцій порушили строки ознайомлення заявника з повним текстом оскаржуваних судових рішень, що призвело до зменшення строків на підготовку до їх оскарження. 
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Установлені судами фактичні обставини справи
 
Судами попередніх інстанцій установлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавчий лист 755/26414/13-ц, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 18 квітня 
2014 року про солідарне стягнення з ТОВ «Нафтогазобладнання», 
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості у розмірі 4 499 972,02 грн, процентів за користування кредитними коштами у розмірі 1 038 101,74 грн, пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 319 240,23 грн.
 
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Магди С. Г. від 31 березня 2015 року відкрито виконавче провадження № 47045310 на виконання зазначеного виконавчого документа. 
 
Після відкриття виконавчого провадження головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Магдою С. Г. накладено арешт на все майно, що належить боржнику ТОВ «Нафтогазобладання» у межах суми звернення стягнення: 5 860 725,59 грн та оголошено заборону на його відчуження (постанова від 31 березня 2015 року). 
 
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01 квітня 2015 року № 35794566, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 
від 31 березня 2015 року, зареєстровано обтяження на належний ТОВ «Нафтоназобладнання» об`єкт нерухомого майна - комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 298035232237.
 
Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Подпоріним Р. О. від 08 листопада 2016 року доручено Рокитнянському районному відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області провести опис комплексу, за знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 , належного на праві власності боржнику ТОВ «Нафтоназобладнання».
 
09 листопада 2016 року державним виконавцем Рокитнянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Воровською Л.В. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно з якою описано та накладено арешт на нерухоме майно: комплекс будівель і споруд, загальною площею 391,1 кв. м, утому числі: адміністративну будівлю площею 221,9 кв. м; гараж площею 142,7 кв. м; щитову площею26,5 кв. м.
 
Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Подпоріна Р. О. від 29 листопада 2016 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт».
 
Згідно з висновком про вартість майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт», ринкова вартість нерухомого майна - комплексу будівель і споруд загальною площею 391,1 кв.м, що розташований за адресою:  АДРЕСА_1 , власником якого є ТОВ «Нафтогазобладнання», станом на 12 квітня 2018 року,становить 
5 502 000,00 грн,без урахування ПДВ. 
 
У подальшому начальником Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Подолянком І. А. зробленозаявку на реалізацію арештованого майна - комплексу будівель і споруд, загальною площею 391,1 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ТОВ «Нафтогазобладнання» (заявка від 20 квітня 2018 року).
 
Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шабалова В. В. від 24 травня 2018 року, на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року, здійснено заміну сторони виконавчого провадження, зокрема стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ОСОБА_2 .
 
Згідно з протоколом № 334299 про проведення електронних торгів від 24 травня 2018 року, зазначені торги не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.
 
Відповідно до акта державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шабалова В. В. від 31 травня 2018 року про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Подоляком І. А., за заявою стягувача комплекс будівель і споруд, загальною площею 391,1 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , передано стягувачу ОСОБА_2 у рахунок погашення боргу.
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ТОВ «Нафтогазобладнання» підлягає задоволенню частково з таких підстав.
 
Порядок проведення реалізації арештованого майна, на дату виникнення спірних правовідносин, регулювався Законом України «Про виконавче провадження» 
від 02 червня 2016 року, Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а також Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 
№ 2831/5 від 29 вересня 2016 року.
 
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника торгів, та ураховуючи передбачені законодавством особливості щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.
 
Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), згідно з якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. 
 
Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі статей 203, 215 ЦК України про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів тощо.
 
Ураховуючи, що право власності на нерухоме майно оформлено на стягувача, ефективним способом захисту прав боржника є пред'явлення до суду позову із залученням до участі у справі стягувачаі державного виконавця як відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.
 
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18) та у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 
2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі 
№6-1749цс15, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1655цс16, від 14 червня 2017 року у справі № 6-1804цс16.
 
Зважаючи на те, що предметом розгляду справи за скаргою ТОВ «Нафтогазобладнання» є дії та рішення державного виконавця та начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника, що є підставою для виникнення прав та обов`язків інших осіб, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред`явлення позову.
 
Ураховуючи, що подання боржником скарги на дії та рішення державного виконавця щодо скасування акта про реалізацію предмета іпотеки від 31 травня 2018 року, не забезпечує відновлення його порушених прав на нерухоме майно, на яке звернуто стягнення, вимоги ТОВ «Нафтогазобладнання» про визнання таких дій та рішень неправомірними та їх скасування, підлягають залишенню без розгляду.
 
Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові
від 04 липня 2018 рокуу справі №1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18), який за змістом статті 403 ЦПК України, статей 13, 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що визначають механізм забезпечення єдності судової практики, який полягає у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків Великої Палати, є обов`язковим для застосування судами, якщо колегія суддів не вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому рішенні Великої Палати. 
 
Посилання заявника на неналежне повідомлення інших учасників справи (зацікавлених осіб), які зазначені судові рішення не оскаржують, та за відсутності повноважень ТОВ «Нафтогазобладнання» діяти в інтересах зазначених осіб, є безпідставними.
 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень касаційного суду, визначених статтею 400 ЦПК України, та власного тлумачення заявником норм матеріального і процесуального права.  
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Зважаючи на наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року та постанова Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року підлягають скасуванню із залишенням без розгляду скарги ТОВ «Нафтогазобладнання».
 
Керуючись статтями 400, 409, 414, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання» задовольнити частково.
 
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року скасувати, та ухвалити нове судове рішення про залишення без розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазобладнання» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шабанова Віталія Валерійовича та начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Подолянка Івана Андрійовича, скасування акта про реалізацію предмета іпотеки від 31 травня 2018 року, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                        О. В. Ступак
Судді:                                                                                             І. Ю. Гулейков
                                                                                              С. О. Погрібний
Н. Ю.Сакара
                                                                                              Г. І. Усик