ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року                                                                             Справа №924/136/18 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І.Ю. ,  суддя Савченко Г.І. 

при секретарі судового засідання - Єфімчук А.І.

за участю представників:
позивача - Гаврилюк С.О. (довіреність №06-07-42 від 17.02.2020 р., ордер серія АА №119779 від 24.09.2019 р.)
відповідача - Крамар А.В. (витяг з ЄДРЮО та ФОП від 12.02.2020 р., посадова інструкція від 12.02.2020 р.)
третьої особи - Порозов Д.В. (довіреність № 30 від 20.11.2019 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Хмельницької міської ради на рішення господарського суду Хмельницької області від 28.11.2019р. у справі №924/136/18 (суддя Кочергіна В.О., повний текст рішення складено 09.12.2019 р.)
за позовом Федерації профспілок Хмельницької області 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Підприємства "Навчально-культурний центр "Побужжя" Федерації профспілок Хмельницької області
до Хмельницької міської ради

про скасування свідоцтва про право власності від 28.01.2015р. №32819546 на нежитлову будівлю площею 1720,9 кв.м. по вул. Соборній, 55, реєстраційний номер 560485068101, номер запису про право власності 8529816, виданого Хмельницькій міській раді.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 28.11.2019 р. позов Федерації профспілок Хмельницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Підприємства "Навчально-культурний центр "Побужжя" Федерації профспілок Хмельницької області, до Хмельницької міської ради про скасування свідоцтва про право власності від 28.01.2015р. №32819546 на нежитлову будівлю площею 1720,9 кв.м. по вул. Соборній, 55, реєстраційний номер 560485068101, номер запису про право власності 8529816, виданого Хмельницькій міській раді задоволено. Cкасовано свідоцтво про право власності від 28.01.2015р. №32819546 на нежитлову будівлю площею 1720,9 кв.м. по вул. Соборній, 55 ,реєстраційний номер 560485068101, номер запису про право власності 8529816, виданого Хмельницькій міській раді. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1762,00грн. витрат по оплаті судового збору.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
В обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 18.09.2012р. у справі №16/2/6/71-Н встановлено факт вибуття із власності профспілок приміщення їдальні у 1981 році, вибуття із власності держави приміщення їдальні у 1992 році та подальша його передача у комунальну власність з підпорядкуванням місцевим органам влади. Також судом встановлено, що приміщення їдальні не є профспілковим, оскільки станом на 1990 рік спірне майно вже вибуло з власності профспілок у державну власність, а на момент прийняття рішення виконавчим комітетом у 2000 році, приміщення їдальні вже перебувало у комунальній власності. Дані обставини були підтверджені постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2016 по справі № 924/648/13.
Постанова Верховного Суду у справі № №924/944/17 від 22.08.2019, де зазначено, що судові рішення у справах №16/2/6/71-Н, №924/648/13 та №924/379/17, якими встановлено, що приміщення їдальні по вул. Соборній, 55 у м. Хмельницькому з моменту передачі у 1992 році до комунальної власності - не вибувало із комунальної власності, не можуть бути поставлені під сумнів, а прийняте у даній справі рішення не може їм суперечити, обставини, встановлені у цих рішеннях, не потребують доказуванню.
Апелянт вважає, помилковим висновок суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять доказів безоплатної передачі спірної будівлі від федерації профспілок до Хмельницької міської ради, оскільки судом чітко встановлено, що із власності профспілок приміщення їдальні вибуло у 1981 році, із власності держави - у 1992 році та подальша його передача у комунальну власність. Таким чином передачі безпосередньо від позивача до Хмельницької міської ради спірного майна не могло бути в принципі.
Окрім того, рішенням господарського суду Хмельницької області від 10.01.2017р. у справі №924/1096/16 відмовлено Федерації профспілок Хмельницької області до Хмельницької міської ради м. Хмельницький про визнання протиправним та скасування Хмельницької міської ради від 22.03.2017 №25 "Про часткове скасування рішення виконавчого комітету від 23.03.2000 року № 223-А", Правомірність вищевказаного рішення Хмельницької міської ради на сьогодні встановлено постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2017 по справі № 924/379/17, в якій суд касаційної інстанції чітко вказав, що Федерація профспілок Хмельницької області, не маючи права власності на спірне майно, не може ставити питання про його захист.
Враховуючи вище викладене, апелянт вважає, що позивачу слід було відмовити в задоволенні позову з підстав відсутності його порушеного права. 
Також апелянт вважає, щосудом першої інстанції протиправно не взято до уваги, що рішенням Хмельницької міської ради від 22.03.2017 № 25 "Про часткове скасування рішення виконавчого комітету від 23.03.2000 року № 223-А" скасовано підставу видачі свідоцтва позивача на спірну будівлю, а саме, рішення виконавчого комітету скасовано в частині оформлення права власності на їдальню по вул. Соборній, 55 за Федерацією профспілок Хмельницької області.
Так, свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється або припиняється. Свідоцтво про право власності не породжує виникнення у суб'єкта відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності. Таку ж позицію, зокрема зайняв Верховний Суд у своїй постанові від 03.04.2018 у справі №917/927/17.
Правовстановлюючим документом у даному випадку було саме рішення виконавчого комітету, яке на сьогодні скасоване. 
А тому, на час розгляду даної справи правовстановлюючі документи у позивача на спірну будівлю відсутні, у зв'язку з чим, апелянт вважає протиправним висновок суду першої інстанції, що станом на час розгляду справи за позивачем зареєстроване право власності на спірне майно.
Також, суд першої інстанції не надав оцінку тому, що на даний час чинне рішення Хмельницької міської ради, яке стало підставою для видачі свідоцтва про право власності на спірну будівлю Хмельницькій міській раді, а саме, рішення Хмельницької міської ради від 30.04.2014 №14, та те, що Хмельницькою міською радою для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт по вул. Соборній, 55 було надано у відповідності до вимог, вказаних у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою КМУ від 17.10.2013 № 868, який діяв на момент проведення реєстрації: технічний паспорт на будівлю, рішення Хмельницької міської ради від 30.04.2014 № 14, лист Регіонального відділення Фонду державного майна України про те, що майно не відноситься до державної власності. Дані документи містяться в матеріалах справи.
Окрім того, апелянт вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що на підтвердження наявності підстав для скасування свідоцтва про право власності Хмельницької міської ради є наявність в НКЦ "Побужжя" права постійного користування земельною ділянкою, на якій знаходиться спірна будівля, оскільки земельна ділянка надавалась для обслуговування будівлі, відповідно, НКЦ "Побужжя" не маючи права власності на цю будівлю, не має права і на користування нею, а відповідно, ні про які порушені права не може бути й мови. Земельне законодавство, зокрема Земельний кодекс України чітко закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. 
За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду, у зв'язку з чим в будь якому випадку будівля є основною річчю а земельна ділянка похідною.
Враховуючи вище викладене, апелянт вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 28.11.2019р. у справі №924/136/18 є необгрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Хмельницької міської ради на рішення господарського суду Хмельницької області від 28.11.2019р. у справі №924/136/18. Розгляд апеляційної скарги призначено на 17.02.2020 р.

31.01.2020 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

03.02.2020 р. на адресу апеляційного господарського суду від Хмельницької міської ради надійшло клопотання, в якій просить провести судове засідання у даній справі в режимі відеоконференції, та доручити забезпечення проведення відеоконференції Господарському суду Хмельницької області.

07.02.2020 року від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 р. клопотання Хмельницької міської ради про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/136/18 - задоволено, доручено Господарському суду Хмельницької області забезпечити проведення судового засідання 17.02.2020 року в режимі відеоконференції.

В судове засідання 17.02.2020 року до господарського суду Хмельницької області з'явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.
          
          Представник Хмельницької міської ради в судовому засіданні 17.02.2020 року підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, представник Федерації профспілок Хмельницької області апеляційну скаргу заперечив з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу, представник Підприємства "Навчально-культурний центр "Побужжя" Федерації профспілок Хмельницької області апеляційну скаргу заперечив з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників позивача відповідача та третьої особи, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційниої скарги, відзиви на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради „Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна" №223-А від 23.03.2000р. вирішено, зокрема, оформити право власності на будинок профспілок з гаражами по вул. Соборній, 57 та гуртожиток профкурсів на 140 місць з їдальнею по вул. Соборній, 55 за Федерацією профспілок Хмельницької області. Бюро технічної інвентаризації підготувати свідоцтво про право власності та провести реєстрацію вказаних в п. 1 об'єктів нерухомого майна.
28.03.2000р. видано Свідоцтво про право власності на гуртожиток профкурсів на 140 місць з їдальнею, яким міське виробниче управління житлово-комунального господарства посвідчило, що об'єкт в цілому, який розташований в м. Хмельницькому за адресою вул. Соборна, 55 належить Федерації профспілок Хмельницької області на праві колективної власності. Об'єкт за адресою вул. Соборна, 55 в м. Хмельницькому зареєстровано Хмельницьким бюро технічної інвентаризації на праві колективної власності на підставі свідоцтва про право власності, про що внесено запис в реєстрову книгу за № 729. Згідно свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Хмельницької міської ради від 23.03.2000р. № 223-А, власником даного майна визначено Федерацію профспілок Хмельницької області.
Рішенням господарського суду Хмельницької області від 18.09.2012р. у справі №16/2/6/71-Н відмовлено у позові Фонду державного майна України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - колективного підприємства "Їдальня № 33" до Федерації профспілок Хмельницької області, Навчально-культурного центру "Побужжя" Федерації профспілок Хмельницької області, виконавчого комітету Хмельницької міської ради, комунального підприємства "Хмельницьке бюро технічної інвентаризації", управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Федерація професійних спілок України про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 23.03.2000р. №223-А в частині оформлення права власності на 3-х поверхову будівлю їдальні корисною площею 848 м2, введену в експлуатацію відповідно до акту державної приймальної комісії від 30.06.1980р., що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 55; скасування державної реєстрації права власності, здійсненої комунальним підприємством "Хмельницьке бюро технічної інвентаризації" в реєстровій книзі від 28.03.2000р. за № 729; визнання права власності за державою в особі Фонду державного майні України на 3-х поверхову будівлю їдальні корисною площею 848м2, введену в експлуатацію відповідно до акту державної приймальної комісії від 30.06.1980р., що розташована за адресою м. Хмельницький, вул. Соборна, 55. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2012р. та постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2013р. дане рішення залишено без змін.
При цьому зазначеними судовими рішеннями також встановлено, що спірне приміщення є комунальною власністю, Фонд державного майна України не може бути належним позивачем щодо вимог на це майно, оскільки це не стосується його прав та не порушує інтересів, а також про вибуття із власності профспілок приміщення їдальні у 1981 році, вибуття із власності держави приміщення їдальні у 1992 році та подальшу його передачу у комунальну власність з підпорядкуванням місцевим органам влади. Рішенням встановлено, що приміщення їдальні не є профспілковим, оскільки станом на 1990 рік майно вибуло з власності профспілок у державну власність, а на момент прийняття спірних рішень у 2000 році, приміщення їдальні вже перебувало у комунальній власності.
Рішенням господарського суду Хмельницької області від 07.10.2015р. у справі 924/648/13 відмовлено у задоволенні позову заступника прокурора міста Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради, м. Хмельницький до: 1) виконавчого комітету Хмельницької міської ради, м. Хмельницький, 2) Управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, м. Хмельницький, 3) Федерації професійних спілок Хмельницької області, м. Хмельницький про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 23.03.2000р. №223-А в частині оформлення права власності на 3-х поверхову будівлю, скасування свідоцтва про право власності,  визнання права власності за територіальною громадою м. Хмельницького в особі Хмельницької міської ради.
Згідно постанови Вищого господарського суду України від 21.12.2016р. у справі № 924/648/13 за позовом заступника прокурора міста Хмельницького в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради, м. Хмельницький до: 1) виконавчого комітету Хмельницької міської ради, м. Хмельницький, 2) Управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, м. Хмельницький, 3) Федерації професійних спілок Хмельницької області, м. Хмельницький про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 23.03.2000р. №223-А в частині оформлення права власності на 3-х поверхову будівлю, скасування свідоцтва про право власності,  визнання права власності за територіальною громадою м. Хмельницького в особі Хмельницької міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - 1) колективного підприємства "Їдальня № 33", м. Хмельницький за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Федерації профспілок Хмельницької області: 2) Федерації професійних спілок України, м. Київ 3) Підприємство "Навчально - культурний центр "Побужжя" федерації профспілок Хмельницької області, м. Хмельницький касаційну скаргу заступника прокурора Рівненської області залишено без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 18.07.2016 року у справі № 924/648/13 - без змін.
Вищевказаною постановою встановлено, що 1981 році спірне майно вибуло з власності профспілок у державну власність, а з державної у 1992 році та на момент прийняття спірного рішення приміщення їдальні перебувало у комунальній власності, то вирішення питання про відчуження майна комунальної власності в силу ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" належало до повноважень виключної компетенції сільських, селищних, міських рад. Оскільки рішення про відчуження приміщення їдальні Федерації професійних спілок Хмельницької ради було прийнято не Хмельницькою міською радою, а виконкомом, то за вказаних обставин спірне рішення всупереч вимогам ст. 327 ЦК України та ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" прийнято виконкомом із перевищенням своїм повноважень, чим було порушено право власності Хмельницької міської ради на приміщення їдальні. Щодо позовних вимог в частині скасування свідоцтва про право власності на гуртожиток профкурсів на 140 місць з їдальнею від 28.03.2000р., зареєстрованого в реєстровій книзі за №729, то така вимога є похідною від вимоги про визнання незаконним та скасування рішення від 23.03.2000р. № 223-А в частині оформлення права власності на 3-х поверхову будівлю їдальні корисною площею 848 кв.м, що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 55, прийнятого виконавчим комітетом Хмельницької міської ради, а тому судом апеляційної інстанції правомірно визнано таку вимогу обґрунтованою.
Рішенням тридцять сьомої сесії Хмельницької міської ради №14 від 30.04.2014 року „Про затвердження переліку об'єктів (будівель, споруд, приміщень), які перебувають у власності територіальної громади м. Хмельницького та знаходяться на балансі житлово-експлуатаційних контор м. Хмельницького" вирішено затвердити перелік об'єктів (будівель, споруд, приміщень), які перебувають у власності територіальної громади м. Хмельницького та знаходяться на балансі житлово-експлуатаційних контор м. Хмельницького, згідно з додатком. Відповідно до п. 2 рішення, доручено управлінню комунального майна підготувати та винести на розгляд виконавчого комітету рішення про прийняття об'єктів вказаних в пунктах. 86-91 Додатку до цього рішення на баланс міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності.
Додатком до вищевказаного рішення №14 від 30.04.2014 року оформлено перелік об'єктів (будівель, споруд, приміщень), які перебувають у власності територіальної громади м. Хмельницького та знаходяться на балансі житлово - експлуатаційних контор м. Хмельницького. Пунктом 90 визначено об'єкт, що знаходиться по вул. Соборна, 55 площею 1720,9 кв. м. 
28.01.2015р. територіальна громада міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради звернулась до реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
До заяви було додано: технічний паспорт, виданий Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 07.03.2014р., лист повідомлення регіонального відділення Фонду державного майна по Хмельницькій області від 06.05.2014р., рішення Хмельницької міської ради №14 від 30.04.2014р.
28.01.2015р. державним реєстратором Іщуком В.О. оформлено картку прийому заяви №18922981 та здійснено пошук заяв у базі даних про реєстрацію заяв та запитів.
Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №18923890 від 28.01.2015р., державний реєстратор Іщук В.О. вирішив провести державну реєстрацію права власності на не житлову будівлю, що розташована у м. Хмельницькому по вул. Соборній, будинок 55, за територіальною громадою міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради.
28.01.2015р. територіальній громаді міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради видано свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 1720,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 55. Форма власності - комунальна.
Рішенням господарського суду Хмельницької області від 10.01.2017р. у справі №924/1096/16 у позові Федерації профспілок Хмельницької області м. Хмельницький до Хмельницької міської ради м. Хмельницький, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - колективне підприємство Їдальня №33 м. Хмельницький про визнання протиправним та скасування рішення 37-ї сесії Хмельницької міської ради від 30.04.2014р. №14 в частині віднесення до об'єктів власності територіальної громади м. Хмельницького об'єктів (будівель, споруд, приміщень) по вул. Соборній,55, площею 1720,9 кв.м. відмовлено. 
Рішенням тринадцятої сесії Хмельницької міської ради від 22.03.2017р. № 25 "Про часткове скасування рішення виконавчого комітету від 23.03.2000р. № 223-А" скасовано рішення виконавчого комітету від 23.03.2000р. № 223-А "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна" в частині оформлення права власності на їдальню по вул. Соборній, 55 за Федерацією профспілок Хмельницької області.
Рішенням господарського суду Хмельницької області від 15.06.2017р. у справі №924/379/17, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.08.2017р. та постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2017р. у позові Федерації профспілок Хмельницької області м. Хмельницький до Хмельницької міської ради м. Хмельницький про визнання протиправним та скасування рішення тринадцятої сесії Хмельницької міської ради від 22.03.2017р. №25 "Про часткове скасування рішення виконавчого комітету від 23.03.2000 №223-А", Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Підприємство "Навчально культурний центр "Побужжя Федерації профспілок Хмельницької області м. Хмельницький, Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача,- Колективне підприємство "Їдальня №33" м. Хмельницький, Виконавчий комітет Хмельницької міської ради м. Хмельницький, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області м. Хмельницький, відмовлено.

21.06.2018р. Господарським судом Хмельницької області прийнято рішення у справі №924/136/18, яким відмовлено у позові Федерації профспілок Хмельницької області м. Хмельницький до Хмельницької міської ради м. Хмельницький за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Підприємства "Навчально-культурний центр "Побужжя" Федерації профспілок Хмельницької області м. Хмельницький про скасування свідоцтва про право власності від 28.01.2015р. № 32819546 на нежитлову будівлю площею 1720,9 кв.м. по вул. Соборній, 55, реєстраційний номер 560485068101, номер запису про право власноcті 8529816, виданого Хмельницькою міською радою.
Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2019р. рішення господарського суду Хмельницької області від 21.06.2018р. у справі № 924/136/18 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 02.07.2019р. касаційну скаргу Федерації профспілок Хмельницької області задоволено, рішення господарського суду Хмельницької області від 21.06.2018р. та постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2019р. у справі №924/136/18 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області.
У постанові Верховного Суду від 02.07.2019р. зазначено, що під час розгляду справи позивач, зокрема, наголошував на зазначенні Верховним Судом у постанові від 06.11.2018 у справі №924/944/17, що рішення виконавчого комітету Хмельницької міськради від 23.03.2000 є ненормативним правовим актом органу місцевого самоврядування та актом індивідуальної дії у розумінні положень статті 21 ЦК України, а отже застосовується одноразово і після реалізації вичерпало свою дію, тому рішення Хмельницької міськради від 22.03.2017 про часткове скасування зазначеного рішення свідчить про зловживання відповідачем своїми правами і порушення принципу відповідальності органу місцевого самоврядування за свою діяльність, однак наведених обставини, попередні судові інстанції належним чином не досліджували, оскільки виходили із того, що позивач не надав суду доказів, які свідчили би про належність спірного майна ФПС області на праві власності.                               Також Верховним судом зауважено, що в матеріалах справи немає і будь-яких доказів, які б свідчили про належність нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 55, на праві власності територіальній громаді м. Хмельницького, і таким обставинам суди також не надали оцінки. Водночас суди попередніх інстанцій, розглядаючи позовні вимоги щодо скасування свідоцтва про право власності від 28.01.2015, не врахували, що скасування свідоцтва про право власності від 28.03.2000 є предметом розгляду в іншій справі №924/944/17, судові рішення в якій щодо задоволення позову Хмельницької міськради скасовано постановою Верховного Суду від 06.11.2018, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому будь-яких обставин визнання незаконним і скасування свідоцтва про право власності ФПС області від 28.03.2000 чи рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого було видано зазначене свідоцтво, суди не встановили, а у матеріалах справи таких доказів немає. Отже, наведені висновки судів попередніх інстанцій є передчасними.
Верховний суд зазначив, що суди попередніх інстанцій не надали правової оцінки доводам позивача про те, що оформлення свідоцтва на право власності за ФПС області було здійснено згідно з рішенням виконавчого комітету Хмельницької міськради від 29.12.1998 № 777 "Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна", на підставі якого проводилася реєстрація прав власності всіх суб`єктів господарювання м. Хмельницького, а у справах №16/2/6/71-Н і № 924/648/13, на рішення в яких суди попередніх інстанцій послалися під час ухвалення судових рішень у справі № 924/136/18, йшлося про будівлю їдальні площею 848 м2, натомість Хмельницькій міськради видано свідоцтво про право власності на будівлю, розташовану за цією ж адресою, але площею 1720,9 м2.
Під час нового розгляду суду слід урахувати викладене, оцінити правомірність вимог позивача, надати належну оцінку всім доводам учасників справи із належним обґрунтуванням прийняття або неприйняття відповідних доводів і доказів, а отже і встановити обставини щодо наявності або, навпаки, відсутності підстав для задоволення позову.
Згідно ч.1 ст.316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 05.08.2019р. справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №924/136/18, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.
Розглянувши позовні вимоги позивача з врахуванням вказівок Верховного суду, господарський суд Хмельницької області дійшов висновку, що позов Федерації профспілок Хмельницької області м. Хмельницький за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Підприємства "Навчально-культурний центр "Побужжя" Федерації профспілок Хмельницької області м. Хмельницький до Хмельницької міської ради м. Хмельницький про скасування свідоцтва про право власності від 28.01.2015р. № 32819546 на нежитлову будівлю площею 1720,9 кв.м. по вул. Соборній, 55, реєстраційний номер 560485068101, номер запису про право власності 8529816, виданого Хмельницькій міській раді підлягає задоволенню. 

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Предметом судового розгляду є вимога ФПС області до Хмельницької міськради про скасування свідоцтва про право власності від 28.01.2015р. виданого Хмельницькій міській раді.
Статтею 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.
Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною 1 статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Вище зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права.

Матеріали справи свідчать, що спір у справі №924/136/18 виник між особами, які вважають себе власниками спірного нерухомого майна, з приводу неправомірного, на їх думку, набуття один одним права власності на нежитлові приміщення згідно зі свідоцтвами про таке право, виданими на підставі рішень органу місцевого самоврядування, які вичерпали свою дію у зв`язку з їх реалізацією.
Враховуючи вище викладене, спір про скасування свідоцтва про право власності має розглядатися як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нежитлову будівлю іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї самої будівлі.                               За змістом положень статей 316, 317, 392 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Здійснення власником свого права власності передусім полягає в безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном.
Судом першої інстанції встановлено, що право власності на нежитлову будівлю що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 55, станом на час розгляду справи судом зареєстроване за двома юридичними особами, а саме за Федерацією профспілок Хмельницької області - згідно свідоцтва про право власності на гуртожиток профкурсів на 140 місць з їдальнею від 28.03.2000р. (чинність якого підтверджена постановою Верховного суду у справі №924/944/17 від 22.08.2019р.) та за територіальною громадою міста Хмельницького в особі Хмельницької міськради - згідно свідоцтва від 28.01.2015р. про право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 1720,9 м2, розташовану за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 55 ; форма власності - комунальна.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (абзац 3 частини 2 статті 331 ЦК України).
Як свідчать матеріали справи, на момент реєстрації права власності за територіальною громадою міста Хмельницького в особі Хмельницької міськради на будівлю, розташовану за адресою м. Хмельницький, вул. Соборна, 55, загальною площею 1720,9 м2, реєстрація права власності на будівлю, розташовану за адресою м. Хмельницький, вул. Соборна, 55 була вже проведена за Федерацією профспілок Хмельницької області згідно свідоцтва про право власності від 23.03.2000р. №223-А, про що в реєстровій книзі зроблено запис №729.
Відповідно до ч.5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 01.07.2004р. - на час прийняття вказаного закону), право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів  щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.
Згідно ч.5 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 25.11.2014р. чинній на час реєстрації права власності за територіальною громадою міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради) права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у  разі відсутності  їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент  виникнення  прав  та  їх  обтяжень  діяло законодавство,  що  не  передбачало  обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
При цьому відповідно до п.1) ч.2 ст.9 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 25.11.2014р. чинній на час реєстрації права власності за територіальною громадою міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.
А тому, враховуючи вище наведені приписи законодавства, державний реєстратор під час реєстрації встановлює відповідність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

При наданні оцінки площі будівлі на яку зареєстровано право власності за територіальною громадою міста Хмельницького в особі Хмельницької міськради згідно свідоцтва про право власності від 28.01.2015р. місцевим судом враховано, що технічні характеристики поверхів та правомірність прибудов спірної триповерхової будівлі були предметом дослідження у справі у рішенні господарського суду Хмельницької області від 11.04.2014р. у справі 6/4/358, залишеним без змін Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.11.2016р. та постановою Вищого господарського суду України від 11.04.2017р.
Під час розгляду справи 6/4/358 судами встановлено, що відповідно до технічного паспорту від 20.10.1998 р. на приміщення по вул. Соборній № 55 виданого Раді федерації профспілок Хмельницької області навчально-культурному центру "Побужжя" та письмового пояснення до технічного паспорту поданого Підприємством "НКЦ "Побужжя" ФП Хмельницької області, загальна площа приміщень під їдальню складає 862,8 м.кв., в тому числі: 1 поверх - 398,1 м. кв., 2 поверх - 464,7 м.кв. Судами враховано, що загальна площа приміщень І поверху (крім самовільно прибудованих складів і перебудованого тамбуру під буфет) згідно експлікації складає - 413,5 м.кв. По ІІ поверху, згідно експлікації, площа приміщень склада 474,5 м.кв. Згідно пояснень, фактично площа приміщень І і ІІ поверхів (без самовільно прибудованих складів і буфету І поверху) складає 888 м.кв. (474,5+413,5 м.кв.).
Також судами встановлено, що прибудова до приміщення їдальні підпадає під ознаки самочинного будівництва, оскільки з аналізу технічних паспортів, виданих Хмельницьким БТІ для НКЦ "Побужжя" в 1998 р. та КП "Їдальня" в 2006 р. вбачається, що побудовані орендарем складські приміщення загальною площею 35,6 кв.м. за відсутності на те погодження орендодавця, Хмельницької міської ради та її виконавчого комітету. З приводу будівництва буфету (по експлікації № 41) площею 30,1 кв.м., судами прийняті до уваги пояснення та доводи третьої особи (Підприємства "НКЦ "Побужжя" Федерації профспілок Хмельницької області, з якою позивач перебував в орендних відносинах з приводу спірного приміщення) про те, що він не був побудований, а під нього використано площу критого входу в їдальню. Будь-яких дозволів на будівництво орендодавець не давав та орендна плата не сплачувалася.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Правило про преюдицію спрямоване не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (Правова позиція Верховного Суду висловлена у постанові від 01.10.2019р. по справі №924/848/18).
Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України" і від 28.10.1999 у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Долучені до матеріалів справи технічні паспорти від 07.03.2014р. виданих територіальній громаді міста Хмельницького в особі Хмельницької міськради один з яких на І-ІІ поверх та підвал, другий - на ІІІ-ій поверх приміщення, розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 55 свідчать, що загальна площа приміщення становить 1720,9 м2, в т.ч. - І-ий поверх 491,9кв.м., ІІ-ий поверх - 502,3кв.м., підвал - 229,4кв.м. (всього 1223,6кв.м.) та ІІІ-ій поверх - 497,3кв.м.
Місцевим судом також враховано, що під час розгляду справи 6/4/358 судами було встановлено, що добудова зазначених приміщень була проведена орендарем вказаних приміщень - КП "Їдальня 33". З приводу будівництва буфету (по експлікації № 41) площею 30,1 кв.м., судами прийнято до уваги пояснення та доводи третьої особи (Підприємства "НКЦ "Побужжя" Федерації профспілок Хмельницької області, з якою позивач- КП "Їдальня 33" перебував в орендних відносинах з приводу спірного приміщення) про те, що він не був побудований, а під нього використано площу критого входу в їдальню. Будь-яких дозволів орендодавець не давав та орендна плата не справлялась.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на час розгляду справи, добудовані складські приміщення загальною площею 35,6 кв.м. до триповерхового приміщення розташованого за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 55 підпадають під ознаки самочинного будівництва, оскільки матеріали справи №924/136/18 не містять доказів в підтвердження наявності дозволів та погоджень на здійснення будівництва та реконструкції приміщення м. Хмельницький, вул. Соборна, 55.
Відповідно до статей 170, 329 цього Кодексу держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.
Згідно зі статтею 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
У статті 328 ЦК України передбачено презумпцію правомірності набуття права власності на певне майно, тобто право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.
Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом (частина 2 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").
Матеріали справи не містять доказів безоплатної передачі будівлі розташованої за адресою м. Хмельницький, вул. Соборна, 55, у розмірі 1720,9м2 від Федерації професійних спілок Хмельницької області, яка є власником будівлі розташованої за адресою м. Хмельницький, вул. Соборна, 55, згідно свідоцтва про право власності від 23.03.2000р. №223-А.
Окрім того, в матеріалах справи також відсутні докази визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №777 від 26.12.1998р., п.1 якого визначено, що рішення про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна приймає виконавчий комітет міської Ради.
Також місцевим судом враховано, що на момент реєстрації права власності за Хмельницькою міською радою - 28.01.2015р. було чинним рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 23.03.2000р. №223-А, п.1 якого вирішено оформити вирішено оформити право власності на будинок  профспілок з гаражами по вул. Соборній, 57 та гуртожиток профкурсів на 140 місць з їдальнею по вул. Соборній, 55 за Федерацією профспілок Хмельницької області. 
Вище зазначене рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради було чинним і на момент прийняття рішення 37-ї сесії Хмельницької міської ради від 30.04.2014р. №14 в частині віднесення до об`єктів власності територіальної громади м. Хмельницького об`єктів (будівель, споруд, приміщень) по вул. Соборній, 55, площею 1720,9 кв. м., і лише 22.03.2017р. було скасовано рішенням 13-ї сесії Хмельницької міської ради №25 "Про часткове скасування рішення виконавчого комітету від 23.03.2000 №223-А".
Обставини чинності рішення №25 досліджено у рішенні господарського суду Хмельницької області від 15.06.2017 у справі №924/379/17, залишеного без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2012р. та постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2013р., у зв'язку з чим зазначені обставини є преюдиціальними в силу приписів ст.75 ГПК України.).

Місцевим господарським судом також взято до уваги, що земельна ділянка площею 0,14 га по вул. Соборній, 55, на якій знаходиться спірне приміщення, перебуває на праві постійного користування у Хмельницького навчально-культурного центру „Побужжя" Федерації профспілок Хмельницької області, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею ІІ-ХМ № 001604 №699 від 27.01.1998р. виданого на підставі рішення виконкому Хмельницької міської ради №1417 від 13.02.1997р.
Загальні засади здійснення будівництва об'єктів нерухомості визначені у статті 375 Цивільного кодексу України, за приписами якої власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволити будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Отже, право на забудову земельної ділянки, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою в порядку, передбаченому законом та отримання дозволу на виконання будівельних робіт відповідно до статті 22 Закону України "Про основи містобудування". При цьому під правом на забудову (будівництво) розуміється можливість користувача земельної ділянки здійснювати на ній будівництво у порядку, встановленому законом.
Вище викладене свідчить, що реєстрація права власності на об`єкт нерухомості, розміщеній на земельній ділянці, яка належить на праві постійного користування Хмельницькому навчально-культурному центру „Побужжя" Федерації профспілок Хмельницької області порушує права постійного користувача щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою.
Враховуючи, що факт приналежності будівлі, розташованої за адресою м. Хмельницький, вул. Соборна, 55 Федерації профспілок Хмельницької області на праві власності підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а також враховуючи встановлений факт порушення прав позивача шляхом проведення реєстрації права власності на спірне приміщення за територіальною громадою міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, у зв'язку з чим, доводи апелянта викладені ним в апеляційній скарзі колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки вони спростовуються встановленими обставинами справи та долученими до матеріалів справи доказами.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.
Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вище викладене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.11.2019р. у справі №924/136/18 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

            ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Хмельницької міської ради на рішення господарського суду Хмельницької області від 28.11.2019р. у справі №924/136/18 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 28.11.2019р. у справі №924/136/18 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.
4. Справу №924/136/18 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "21" лютого 2020 р.

Головуючий  суддя                                                                      Демидюк О.О. 

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.  

Суддя                                                                                              Савченко Г.І.