Постанова
Іменем України 
 
04 грудня 2019 року
м. Київ
 
справа № 727/6533/15
провадження № 61-23869св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування», 
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 27 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Одинака О. О., Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування»), третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування.
 
Позовна заява мотивована тим, що 16 січня 2015 року між нею та ПрАТ «СК «АХА Страхування» укладений договір добровільного страхування наземного транспорту, за яким ОСОБА_1 застрахувала свій автомобіль «Lexus RX 300», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
 
07 лютого 2015 року її чоловік ОСОБА_2 , рухаючись по АДРЕСА_1 , допустив наїзд на дерево, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних ушкоджень.
 
Зазначала, що про вказану подію вона повідомила страховика відразу після її настання та передала документи, передбачені договором страхування, однак страхове відшкодування відповідач їй не виплатив.
 
За таких обставин ОСОБА_1 просила суд стягнути з ПрАТ «СК «АХА Страхування» на свою користь страхове відшкодування в сумі 401 343,81 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 жовтня 2016  року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Рішення суду мотивоване тим, що відповідачем було правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки надані позивачкою страховику пояснення щодо механізму та обставин ДТП не узгоджуються із висновком інженерно-технічного дослідження механізму утворення пошкоджень автомобіля від 20 квітня 2015 року № 034-15.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 27 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 жовтня 2016 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «СК «АХА Страхування» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 102 901,51 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що висновок суду першої інстанції про відмову у здійсненні регламентної виплати суперечить фактичним обставинам справи, оскільки факт настання страхового випадку за вказаних позивачкою обставин підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2015  року про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Крім того, суд першої інстанції не врахував, що висновок інженерно-технічного дослідження механізму утворення пошкоджень автомобіля від 20 квітня 2015 року № 034-15, наданого страховиком, спростовується висновком експерта від 13 червня 2016 року № 314-а, складеним судовим експертом Чернівецького НДЕКЦ МВС України Тодераш В. Д.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У касаційній скарзі, поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПрАТ «СК «АХА Страхування», посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, просило скасувати рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 27 грудня 2016 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач, заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 , підтвердив належними та допустимими доказами той факт, що ДТП відбулась за інших обставин, ніж ті, які були вказані у позові. Пунктом 29.5 договору страхування передбачено право страховика відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадку, якщо страхувальник надав страховику неправдиву інформацію про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку.
Апеляційний суд фактично проігнорував право страховика на самостійне дослідження механізму та обставин ДТП, передбачене пунктом 25.3.3 договору страхування та статтею 25 Закону України «Про страхування».
Враховуючи наявність постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2015 року, посилання апеляційного суду на положення частини четвертої статті 61 ЦПК України 2004 року у цій справі є помилковим, оскільки вказаною постановою суд вирішував питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_2 у ДТП та не досліджував характер та обставини завдання автомобілю механічних пошкоджень.
Враховуючи викладене, наявність вказаної постанови не є обставиною, що звільняє сторони від доказування обставин щодо причинного зв`язку між заявленою шкодою та ДТП в силу вимог частини четвертої статті 61 ЦПК України 2004 року.
Апеляційний суд не навів мотивів незгоди з висновком судового експерта Любарського К. А., який в суді першої інстанції надав роз`яснення щодо складеного ним висновку інженерно-технічного дослідження механізму утворення пошкоджень автомобіля № 034-15, що вказує на порушення апеляційним судом вимог частини шостої статті 147 ЦПК України 2004 року.
Натомість висновок від 13 червня 2016 року № 314-а, складений судовим експертом Чернівецького НДЕКЦ МВС України Тодераш В. Д., є необґрунтованим, оскільки складений з порушенням вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 січня 1998 року № 53/5.
Пошкоджений автомобіль, фотоматеріали, а також місце ДТП судовим експертом Тодераш В. Д. не оглядалось, що ним не заперечується.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
У відзиві на касаційну скаргу, поданому до суду у березні 2017 року, ОСОБА_1 заперечувала проти доводів ПрАТ «СК «АХА Страхування» та вважала, що підстави для скасування рішення суду апеляційної інстанції відсутні. Висновок від 13 червня 2016 року № 314-а, складений судовим експертом Чернівецького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_4., вказує, що комплекс механічних пошкоджень автомобіля міг утворитись унаслідок зіткнення з деревом за обставин, викладених ОСОБА_2 та в адміністративних матеріалах вчинення ДТП.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ «СК «АХА Страхування» на рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 27 грудня 2016 року, витребувано із Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу № 727/6533/15 і зупинено виконання рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 27 грудня 2016 року до закінчення касаційного провадження.
 
У травні 2018 року цивільна справа № 727/6533/15 надійшла до Верховного Суду.
 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від  07  червня 2019 року справу № 727/6533/15 призначено судді-доповідачеві Черняк Ю. В.
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «АХА Страхування», третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини, встановлені судами
 
Суди встановили, що 16 січня 2015 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «АХА Страхування» укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 8591а5ш, відповідно до умов якого ОСОБА_1 застрахувала автомобіль «Lexus RX 300», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т 1, а. с. 10-20).
 
07 лютого 2015 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Lexus RX 300», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул. Калинівській, 12 у м. Чернівці, не врахувавши дорожню обстановку, не вибравши безпечну швидкість руху, допустив наїзд на дерево, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 лютого 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (т. 1, а. с. 28).
 
09 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулася до страховика з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, та із заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (т. 1, а. с. 30-33).
 
Листом від 27 квітня 2015 року № 4157/18ув ПрАТ «СК «АХА Страхування» відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування щодо випадку, який згідно із заявою ОСОБА_2 стався 07 лютого 2015 року з автомобілем «Lexus RX 300», реєстраційний номер НОМЕР_1 (т. 1, а. с. 67-68).
 
Згідно з висновком № 034-15 інженерно-технічного дослідження механізму утворення пошкоджень автомобіля «Lexus RX 300», реєстраційний номер НОМЕР_1 , від  20 квітня 2015 року комплекс зафіксованих механічних пошкоджень автомобіля «Lexus RX 300», відповідаючи за загальним механізмом пригоди описаним водієм ОСОБА_2 обставинам в комплексі, не відповідає, і не міг утворитися на вказаному ОСОБА_2 і зафіксованому у схемі ДТП місці, оскільки на заявленому місці пригоди не зафіксована відповідна слідова інформація у вигляді продуктів руйнування, виходячи із зафіксованих масштабів пошкоджень автомобіля «Lexus RX 300», місце його зіткнення зі стовбуром дерева, об`єм пошкоджень передньої частини кузова не відповідає по зоні перекриття із заявленим стовбуром дерева, а також, враховуючи механізм спричинення пошкоджень на самому дереві, характерних для переміщення світоутворюючого об`єкта по поверхні стовбура в напрямку зверху вниз, а не поперечно - в горизонтальному напрямку відносно стовбура, яке відповідало б напрямку переміщення повз нього автомобіля в заявлених обставинах пригоди (т. 1, а. с. 152-157).
 
Відповідно до висновку експерта від 13 червня 2016 року № 314-а, складеного судовим експертом Чернівецького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_4 , зробити категоричний висновок щодо утворення комплексу механічних пошкоджень автомобіля «Lexus RX 300», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при зіткненні з деревом, за обставин та у місці, що вказані ОСОБА_2 , та в адміністративних матеріалах вчинення ДТП, в тому числі категорично підтвердити або спростувати факт отриманих пошкоджень автомобіля при зіткненні з деревом, за обставин та у місці вказаних ОСОБА_2 та в адміністративних матеріалах вчинення ДТП, експертним шляхом не надається можливим, з огляду на відсутність більшості ознак, необхідних для дослідження та категоричності висновків. За таких обставин, встановлення механізму утворення пошкоджень автомобіля може нести ймовірний або ж прогнозований варіант розвитку події (т. 2, а. с. 5).
 
Позиція Верховного Суду
 
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права
 
Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
 
Статтею 16 Закону України «Про страхування» визначено договір страхування як письмову угоду між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 26 Закону України «Про страхування» однією з підстав для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.
 
Із матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови у виплаті позивачці страхового відшкодування став висновок № 034-15 інженерно-технічного дослідження механізму утворення пошкоджень автомобіля «Lexus RX 300», реєстраційний номер НОМЕР_1 , від  20 квітня 2015 року.
 
Аналізуючи надані сторонами у справі докази, суд першої інстанції встановив, що пошкодження автомобіля «Lexus RX 300», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не могло утворитись внаслідок наїзду на дерево, що зафіксовано у схемі до протоколу огляду місця ДТП, яка сталась 07 лютого 2015 року, оскільки досліджений судом висновок спеціаліста не містить категоричних висновків щодо підтвердження обставин ДТП, на яких наполягала позивачка.
 
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив із доведення ОСОБА_1 обставини ДТП відповідно до наданих нею пояснень щодо механізму ДТП, викладених у повідомленні страховика про настання події, що має ознаки страхового випадку, від 09 лютого 2015 року.
 
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважав помилковим висновок районного суду про те, що відповідачем було правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування.
 
Колегія суддів погоджується з такими висновками апеляційного суду та вважає, що доводи касаційної скарги їх не спростовують.
 
Так, ПрАТ «СК «АХА Страхування» помилково вважає, що ухвалюючи рішення про задоволення позову, апеляційний суд обмежився врахуванням лише постанови Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 лютого 2015 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
 
Під час вирішення цього спору апеляційним судом, окрім наявності вказаної постанови суду, враховані обставини, встановлені під час розгляду адміністративної справи № 727/929/15-п, відповідно до яких автомобіль «Lexus RX 300», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав аналогічні вказаним у цьому позові механічні пошкодження в результаті ДТП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, протоколом огляду транспортного засобу ( т. 1, а. с. 21-28).
 
Зазначені висновки апеляційним судом покладені в основу ухваленого рішення, з чим погоджується і колегія суддів.
 
Крім того, за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від  13 червня 2016 року № 314-а Експертним центром ДКЦ УМВС України в Чернівецькій області, апеляційний суд дійшов висновку про спростування висновку інженерно-технічного дослідження механізму утворення пошкоджень автомобіля «Lexus RX 300» від 20 квітня 2015 року № 034-15. 
 
Аргументи ПрАТ «СК «АХА Страхування» в цій частині на увагу не заслуговують, оскільки стосуються оцінки та дослідження зазначених експертних висновків як доказів у справі, що згідно з положеннями статті  400  ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
 
За таких обставин у ПрАТ «СК «АХА Страхування» не було підстав для відмови ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування, оскільки доводи страховика про порушення нею умов договору добровільного страхування не знайшли свого підтвердження.
 
Суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, встановив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінив докази у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
 
Колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
 
У частині вирішення питання про визначення суми страхового відшкодування рішення апеляційного суду не оскаржується, а тому в касаційному порядку не переглядається.
 
Згідно із статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» залишити без задоволення.
 
Рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 27 грудня 2016 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                                 І. А. Воробйова 

                                                                                                            Б. І. Гулько

                                                                                                            Р. А. Лідовець 

                                                                                                           Ю. В. Черняк