ПОСТАНОВА
Іменем України

18 лютого 2020 року 
Київ
справа №580/3147/19
адміністративне провадження №К/9901/36098/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О.,
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
розглянув у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 580/3147/19
за позовом Акціонерного товариства «Перший Київський машинобудівний завод» до Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Агроміл Дистрибьюшн» про визнання протиправними дій, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Перший Київський машинобудівний завод» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Василенка Я.М., суддів: Кузьменка В.В., Шурка О.І.)
у с т а н о в и в :
І. Суть спору:
1. У жовтні 2019 року АТ «Перший Київський машинобудівний завод» (надалі також - позивач, АТ «ПКМЗ») звернулось до суду з позовом до Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (надалі - відповідач), третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Агроміл Дистрибьюшн», в якому просило:
1.1. -визнати протиправними дії державного виконавця Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенка Володимира Михайловича у виконавчому провадженні № 59445526 щодо передачі нерухомого майна: нежитлові будівлі загальною площею 6399,20 кв.м., що знаходяться за адресою м . Київ, проспект Перемоги, 49/2 для реалізації;
1.2. - визнати незаконними дії державного виконавця Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенка Володимира Михайловича у виконавчому провадженні № 59445526 щодо проведення опису нерухомого майна АТ «ПКМЗ»: нежитлові будівлі загальною площею 6399,20 кв.м. у виконавчому провадженні № 59445526.
2. Обґрунтовуючи позовні вимоги АТ «Перший Київський машинобудівний завод» зазначив, що Законом України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» від 29.11.2001 № 2864-III (далі - Закон № 2864) визначено, що цей Закон спрямований на забезпечення економічної безпеки держави, недопущення руйнування цілісних майнових комплексів державних підприємств, захисту інтересів держави під час реалізації майна господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків. Згідно з статтями 1, 2 цього Закону, встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна. Для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом, зокрема звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою. Позивач вважає, що будь - яка передача для реалізації нерухомого майна АТ «ПКМЗ» та його реалізація не передбачена і заборонена законом. Позивач вважає, що ринкова вартість нежитлових будівель, що описані та передані на реалізацію, значно вища, аніж зазначена у висновках оцінювача та перевищує суму боргу. Позивач зазначає, що відповідач не направив позивачу повідомлення/постанову про передачу нерухомого майна для реалізації.
ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року позов задоволено частково.
3.1. Визнано протиправними дії державного виконавця Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенка Володимира Михайловича у зведеному виконавчому провадженні № 59680285 щодо проведення опису нерухомого майна АТ «ПКМЗ»: нежитлові будівлі загальною площею 6399,20 кв.м., що знаходяться за адресою м.Київ, проспект Перемоги, 49/2.
3.2. Визнано протиправними дії державного виконавця Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенка Володимира Михайловича у зведеному виконавчому провадженні № 59680285 щодо передачі нерухомого майна: нежитлові будівлі загальною площею 6399,20 кв.м., що знаходяться за адресою м . Київ, проспект Перемоги, 49/2 для реалізації.
3.3. Зобов`язано керівника Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області провести перевірку рішень і дій, вчинених державним виконавцем Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенком Володимиром Михайловичем у зведеному виконавчому провадженні №59680285. Також було вирішено питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
3.4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
4. Судове рішення мотивоване тим, що оскільки на позивача поширюється дія встановленого статтею 1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» № 2864 мораторію на примусове відчуження майна, що унеможливлює накладення арешту на майно та опису майна позивача органами Державної виконавчої служби, що, в свою чергу, свідчить про те, що зі сторони органів виконавчої служби не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути відчуження нерухомого майна об`єктів державної власності.
5. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
6. Суд апеляційної інстанції відмовляючи у задоволені позовних вимог зазначив, що відповідачем було дотримано передбачену вищевикладеними нормами процедуру щодо стягнення заборгованості з акціонерного товариства «Перший Київський машинобудівний завод». 
IІІ. Провадження в суді касаційної інстанції 
7. Позивач звернувся з касаційною скаргою, у якій посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просить скасувати рішення апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року.
7.1. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права просить скасувати оскаржуване судове рішення.
7.2. Позивач зазначає, що Акціонерне товариство «Перший київський машинобудівний завод» код ЄДРПОУ 14308569, яке є новим найменуванням публічного акціонерного товариства «Науково- виробниче підприємство «Більшовик» код ЄДРПОУ той самий (14308569) включено до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, згідно Додатку 2 до ЗУ «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації».
7.3. Також позивач зауважує, що Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» у додатку 1 та Додатку 2 зазначено більш аніж 200 державних підприємств та товариств, відповідно до ч. 9 статті 11 ЗУ «Про управління об`єктами державної власності» нерухоме майно, яких не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження. Проте, Шостим апеляційним адміністративним судом у справі № 580/3147/19 проігноровані вищевказані норми чинного законодавства щодо мораторію та заборони відчуження нерухомого майна товариств, які не підлягають приватизації, що в свою чергу може завдати непоправних та значних збитків державі у випадку реалізації нерухомого майна товариств, що не підлягають приватизації в обхід мораторію.
7.4. Крім того, позивач звертає увагу на те, що статтею 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» визначені особливості управління та обмеження щодо розпорядження об`єктами державної власності. Частиною 9 цієї статті Закону встановлено, що нерухоме майно об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження.
7.5. Щодо посилань суду апеляційної інстанції на позицію викладену в постанові Верховного суду у справі №808/33/17, позивач зазначає, що державне підприємство не перебуває в Додатку 1 та Додатку 2 до ЗУ «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», а отже, вищевказана судова практика не має жодного правового відношення до нашої справи № 580/3147/19.
8. Відповідач та товариство з обмеженою відповідальністю «Агроміл Дистрибьюшн» подали відзив на касаційну скаргу у якому зазначило, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року є законною та обґрунтованою та просило залишити її без змін.
ІV. Установлені судами фактичні обставини справи
9. ПАТ «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» перебуває у державній власності, змінило назву на АТ «Перший київський машинобудівний завод» (АТ «ПКМЗ»).
10. Відповідно до заяв Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві від 27.06.2019 про відкриття виконавчого провадження за вимогою від 05.06.2019 № Ю-11853-23 У, від 22.07.2019 про відкриття виконавчого провадження за вимогою від 06.02.2018 № Ю-11853-23 У (а.с.165), від 22.07.2019 про відкриття виконавчого провадження за вимогою від 03.07.2019 № Ю-11853-23 У (а.с.170), від 22.07.2019 про відкриття виконавчого провадження за вимогою від 03.04.2018 № Ю-11853-23 У (а.с.175), де зазначалось лише про нерухоме майно, зареєстроване за акціонерним товариством «Перший Київський машинобудівний завод» за адресою: Черкаська область, Драбівський район, смт. Шрамківка, вул. Чапаєва, 35. У розділі ІІІ декларації про доходи та майно боржника йдеться про майно, на яке поширюється право податкової застави згідно акта від 31.07.2009 № 23 опису активів на які поширюється право податкової застави. У розділі ХІ цієї декларації зазначено майно, що безпосередньо не використовується у виробництві декларації про доходи та майно боржника (додаток 3 до розділу ХІ), де міститься Комплекс Еврика-1, що не є тотожним комплексу - майну за листом ДФС.
11. Старшим державним виконавцем Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відкрито 02.07.2019 виконавче провадження № 59445526 (а.с.33, 155) на виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.06.2019 № Ю-11853-23 У про стягнення з АТ «Перший Київський машинобудівний завод» 349611,18 грн. заборгованості із сплати єдиного внеску (а.с.33, а.с.155).
12. 30.07.2019 прийнято постанову ВП № 59680285 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, відповідно до якої об`єднано виконавчі провадження № 59445526, № 59442821, № 59662942, № 59663059 у зведене виконавче провадження № 59680285 (а.с.40, а.с.153).
13. Згідно листа відповідача до ТОВ «Меркурій Партнерс» від 09.08.2019 № 8818/15.10-36 відповідач просив надати висновок, звіт про оцінку арештованого майна позивача: комплекс будівель до складу якого входять: чотирьохповерхова цегляна будівля, частково зруйнована, двері та віконні рами відсутні, пошкоджений дах, будівля знаходиться у занедбаному стані; будівля прохідної частково зруйнована, двері та віконні рами відсутні; будівля підстанції, матеріал стін - цегла, частково зруйнована, двері та віконні рами відсутні; огорожа, частково зруйнована; автодорожна площадка, частково зруйнована, місцезнаходження: 19812, Черкаська область, Драбівський район, с. Шрамківка, вул. Щерби (Чапаєва), 35, тобто не є тотожним переліку нерухомого майна за адресою: проспект Перемоги, 49/2, м.Київ.
14. 01.08.2019 прийнято постанову ВП № 59445526 про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої описано та накладено арешт на склад двигунів, місцезнаходження: м.Київ, пр.-т Перемоги, 49/2, загальна площа 474,8 кв. м., матеріал стін - цегла, що належить боржнику АТ «Перший Київський машинобудівний завод» (а.с.41-42, а.с.269-272). У постанові від 01.08.2019 (а.с.269) зазначено, що під час проведення опису майна були присутні свідки - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та у присутності представника боржника - Кохмана М.А., копію акта опису і арешту майна не отримав (а.с.272).
15. 01.08.2019 прийнято постанову ВП № 59445526 про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої описано та накладено арешт на будівлю кисневої газової станції, місцезнаходження: м. Київ, пр.-т Перемоги, 49/2, загальна площа 392,5 кв. м., матеріал стін - цегла, частково пошкоджені віконні рами та скло, що належить боржнику АТ «Перший Київський машинобудівний завод» (а.с.44-46, 286-287). У постанові від 01.08.2019 (а.с. 286-287) зазначено, що під час проведення опису майна були присутні свідки - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та у присутності представника боржника - Кохмана М.А., копію акта опису і арешту майна не отримав (а.с.287 - зворотній бік).
16. 01.08.2019 прийнято постанову ВП № 59445526 про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої описано та накладено арешт на будівлю - центральну котельню (цех № 14), до складу якої входить будівля - слюсарна дільниця (площею 900,7 кв.м.), місцезнаходження: м. Київ, пр-т Перемоги, 49/2 , загальна площа 2354,8 кв.м, матеріали стін - цегла, частково пошкоджені, що належить боржнику АТ «Перший Київський машинобудівний завод» (а.с.47-49, а.с.282-283). У постанові від 01.08.2019 (а.с.282-283) зазначено, що під час проведення опису майна були присутні свідки - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та у присутності представника боржника - Кохмана М.А., копію акта опису і арешту майна не отримав (а.с.283 - зворотній бік).
17. 01.08.2019 прийнято постанову ВП № 59445526 про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої описано та накладено арешт на нежитловий будинок літера «Т» західна прохідна, місцезнаходження: м. Київ, пр-т Перемоги, 49/2 , загальна площа 1024,6 кв.м., матеріали стін - цегла, частково пошкоджені, що належить боржнику АТ «Перший Київський машинобудівний завод» (а.с.50-52, 284-285). У постанові від 01.08.2019 (а.с.284-285) зазначено, що під час проведення опису майна були присутні свідки - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та у присутності представника боржника - Кохмана М.А., копію акта опису і арешту майна не отримав (а.с.285 - зворотній бік).
18. 01.08.2019 прийнято постанову ВП № 59445526 про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої описано та накладено арешт на нежитлову будівлю корпус № 3 цех 15, до складу якого входить допоміжне приміщення Депо мотовозів загальною площею 545,1 кв.м, місцезнаходження: м . Київ, пр-т Перемоги , 49/2 , загальна площа 11018,2 кв.м, матеріали стін - цегла, частково пошкоджені, що належить боржнику АТ «Перший Київський машинобудівний завод» (а.с.53-55, а.с. 280-281).
19. 01.08.2019 прийнято постанову ВП № 59445526 про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої описано та накладено арешт на будівлю, корпус № 10 цеху № 9, до складу будівлі входять: група приміщень 1 загальною площею 1728,6 кв.м.; група приміщень 2 загальною площею 393,5 кв.м.; місця загального користування загальною площею 30,4 кв.м., місцезнаходження: м. Київ, пр-т Перемоги, 49/2 , загальна площа 2152,5 кв.м., матеріал стін - цегла, частково пошкоджені віконні рами та скло (а.с.56-58). У постанові від 01.08.2019 (а.с.280-281) зазначено, що під час проведення опису майна були присутні свідки - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та у присутності представника боржника - Кохмана М.А., копію акта опису і арешту майна не отримав (а.с.281 - зворотній бік).
20. Не погоджуючись з діями державного виконавця Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області позивач звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.
V. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
21. Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" визначено умови, порядок виконання рішення судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільно порядку.
22. Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
23. Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішення проводиться на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
24. Частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
25. Згідно пункту шостому частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
26. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
27. Згідно з частиною п`ятою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.
28. Частиною першою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (у разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, якщо боржник та його майно перебувають на території адміністративно-територіальних одиниць, віднесених до підвідомчості різних органів державної виконавчої служби, тощо), або у разі виконання зведеного виконавчого провадження в органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.
29. Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.
30. Згідно пунктом першим частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
31. Відповідно до статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника: звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
32. Згідно до частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
33. Частиною четвертої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.
34. Відповідно до частини п`ятої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, що необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.
35. Згідно частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Накладення арешту на майно боржника є заходом примусового виконання рішення, направленим на забезпечення його реального виконання, під час вжиття якого державний виконавець має діяти з повним дотриманням відповідної процедури, зокрема з урахуванням того, що на певне майно згідно із законом не може бути накладено стягнення. 
36. Відповідно до статті 1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» № 2864-ІІІ визначено, що мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.
37. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» № 2864-ІІІ для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв`язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов`язань боржника з перерахування фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 01.01.2011, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
38. Відповідно до частини 9 статті 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» від 21.09.2006 № 185-V (далі - Закон № 185) установлено, що нерухоме майно об`єктів державної власності, що не належать приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження. Зазначені обмеження не поширюються на рішення органів управління господарських товариств, Фонду державного майна України або уповноважених органів управління про передачу об`єктів соціальної сфери, гуртожитків та об`єктів незавершеного капітального будівництва у комунальну власність (крім об`єктів соціальної сфери, гуртожитків та об`єктів незавершеного будівництва, що перебувають у господарському віданні чи в оперативному управлінні військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України) та на відчуження шляхом приватизації, а також на рішення державних підприємств, установ і організацій, господарських товариств, у статутному капіталі яких 100 відсотків акцій (часток) належать державі, про відчуження житла працівникам таких підприємств, установ, організацій та господарських товариств шляхом продажу, що здійснюється на виконання умов укладених колективних договорів без застосування конкурентних засад.
39. Згідно зі статтею першою Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» затверджений перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані, згідно з додатком 2, серед яких є 14308569, Відкрите акціонерне товариство "Більшовик" 03680, м. Київ, пр. Перемоги, 49/2.
VI. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
40. Оскаржуючи рішення суду апеляційної інстанції позивач посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», Закону України «Про управління об`єктами державної власності» та Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», щодо віднесення АТ «Перший Київський машинобудівний завод» до підприємств, майно яких не підлягає відчуженню, та протиправності дій державного виконавця щодо реалізації такого майна.
41. Колегія суддів зазначає, що відповідно до норми частини дев`ятої статті 11 Закону України № 185-V нерухоме майно об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження. Зазначені обмеження не поширюються на рішення органів управління господарських товариств, Фонду державного майна України або уповноважених органів управління про передачу об`єктів соціальної сфери, гуртожитків та об`єктів незавершеного капітального будівництва до комунальної власності.
42. У статутному капіталі позивача частка держави становить 100 відсотків, що підтверджується інформаційною довідкою Національного депозитарію України від 21.08.2018 № 164493 (а.с.203). 
43. Відповідно до Додатку 2 до Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 07.07.99 № 847-XIV (далі - Закон № 847), що був чинний у період вчинення відповідачем оскаржуваних дій - втрата чинності відбулася 20.10.2019) до Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації входить відкрите акціонерне товариство «Більшовик» (ЄДРПОУ 14308569), що відповідно до пункту 7 наказу Фонду державного майна України від 10.05.2018 № 624 змінило найменування з публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Більшовик» на акціонерне товариство «Перший Київський машинобудівний завод», скорочене найменування з ПАТ НВП «Більшовик» на АТ «Перший Київський машинобудівний завод».
44. Ураховуючи те, що Акціонерне товариство «Перший Київський машинобудівний завод» у період вчинення оскаржуваних дій був об`єктом права державної власності, що не належить приватизації, і, відповідно до абзацу першому, частини дев`ятої, статті 11 Закону № 185 щодо нерухомого майна цього підприємства не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути відчуження такого майна.
45. При цьому колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції помилково дійшов висновку, що до позивача зазначена норма не розповсюджується, оскільки Акціонерне товариство «Перший Київський машинобудівний завод» відноситься до підприємств які не підлягають приватизації але підлягають корпоратизації.
46. Колегія суддів зазначає, що наявність можливості корпоратизації не виключає підприємство з категорії тих підприємств, що не підлягають приватизації. Можливість корпоратизації підприємства не змінює вимогу законодавства щодо заборони відчуження майна підприємств, які не підлягають приватизації (але підлягають корпоратизації).
47. Зазначені висновки повністю спростовують доводи суду апеляційної інстанції, що норми Закону України «Про управління об`єктами державної власності» не містять жодних застережень щодо об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані.
48 За таких обставин колегія суддів вважає, що застосування судом першої інстанції норм Закону № 185 є достатнім для висновку про заборону відчуження майна, що було описано державним виконавцем з метою реалізації. Тобто, станом на вчинення державним виконавцем оскаржуваних дій норма частини 9 статті 11 Закону № 185 без винятків забороняла відчуження майна АТ «Перший Київський машинобудівний завод».
49. Отже, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо застосування вимог Закону № 185 та безпідставними посилання касатора про необхідність надання оцінки факту використання майна та факту наявності заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як на підставу для виключення АТ «Перший Київський машинобудівний завод» з об`єктів, на які розповсюджується Закон України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна.
50. З приводу застосування судом апеляційної інстанції правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду у справі № 808/33/17, колегія суддів зазначає, що зазначене судове рішення не містить правового висновку, цією постановою рішення судів першої та апеляційної інстанції були скасовані а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Крім того, під час розгляду зазначеної справи не застосовувалися норми Закону № 185.
51. За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач вчиняючи дії щодо проведення опису нерухомого майна АТ «ПКМЗ»: нежитлові будівлі загальною площею 6399,20 кв.м. у виконавчому провадженні № 59445526 та, передаючи нерухоме майно: нежитлові будівлі загальною площею 6399,20 кв.м., що знаходяться за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 49/2 (474,8 кв.м. + 2354,8 кв.м. + 1024,6 кв.м. + 392,5 кв. м.+ 2152,5 кв.м.) для реалізації діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законами України, без використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
52. Отже, Верховний Суд констатує, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, цей суд під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи а висновки суду апеляційної інстанції, про правомірність дій державного виконавця щодо реалізації майна акціонерного товариства «Перший Київський машинобудівний завод» є помилковими.
53. Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно з частиною першою статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
54. Відповідно до резолютивної частини рішення суду першої інстанції визнано протиправними дії державного виконавця щодо проведення опису нерухомого майна АТ «ПКМЗ» та щодо передачі нерухомого майна для реалізації: Крім того, зобов`язано керівника Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області провести перевірку рішень і дій, вчинених державним виконавцем Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Носенком Володимиром Михайловичем у зведеному виконавчому провадженні №59680285. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
55. Суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
56. Касаційна скарга обґрунтовується неправильним застосуванням норм Закону №185 та Закону № 2864, що стосується висновків щодо правомірності дій державного виконавця та касаційна скарга не містить доводи щодо правомірності зобов`язання керівника Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області провести перевірку рішень і дій, вчинених державним виконавцем.
57. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в частині доводів касаційної скарги та не вирішує питання щодо правильності висновків суду першої інстанції про зобов`язання керівника Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області провести перевірку рішень і дій, вчинених державним виконавцем.
58. За таких обставин касаційна скарга підлягає частковому задоволенню. Постанова суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні вимог щодо визнання протиправними дій державного виконавця щодо проведення опису нерухомого майна АТ «ПКМЗ» та щодо передачі нерухомого майна для реалізації підлягає скасуванню. У частині скасування рішення суду першої інстанції, щодо зобов`язання керівника Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області провести перевірку рішень і дій, вчинених державним виконавцем - залишити без змін.
59. Відповідно до частини першої статті 352 КАС суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
VII. Судові витрати
60. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
61. Керуючись статтями 340, 341, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Київський машинобудівний завод» задовольнити частково.
2. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 в частині відмови в задоволенні вимог щодо визнання протиправними дій державного виконавця щодо проведення опису нерухомого майна АТ «ПКМЗ» та щодо передачі нерухомого майна для реалізації - скасувати, та в цій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі № 580/3147/19 - залишити без змін.
3. У решті (у частині скасування рішення суду першої інстанції, який зобов`язав керівника Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області провести перевірку рішень і дій, вчинених державним виконавцем) Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року - залишити без змін.
4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                         О. О. Шишов
Судді                                                                                                       І. В. Дашутін
                                                                                                                                
                                                                                                             М. М. Яковенко