УХВАЛА

05 лютого 2020 року

Київ
справа № 826/14311/18
провадження № К/9901/20552/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., розглянувши питання відновлення касаційного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрРосКаолін» до Міністерства екології та природних ресурсів України і Державної служби геології та надр України про визнання протиправним і скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрРосКаолін» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року, 

УСТАНОВИВ:

1. ТОВ «УкрРосКаолін» звернулось до суду з позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України і Державної служби геології та надр України про визнання протиправним і скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, просило:
- визнання протиправним та скасування наказу Мінприроди від 18 травня 2018 року № 160 «Про погодження надання надр у користування» у частині відмови у погодженні ТОВ «УкрРосКаолін» надання надр у користування: геологічного вивчення, в тому числі з дослідно-промисловою розробкою ділянки «Південна» Катеринівського родовища лужних каолінів Нікольського та Волноваського районів Донецької області;
- зобов`язання Мінприроди надати погодження ТОВ «УкрРосКаолін» надання надр у користування: геологічного вивчення, в тому числі з дослідно-промисловою розробкою ділянки «Південна» Катеринівського родовища лужних каолінів Нікольського та Волноваського районів Донецької області;
- визнання протиправною бездіяльності Держгеонадр щодо несвоєчасного розгляду документів та неприйняття рішення у встановлені законодавством строки;
- зобов`язання Держгеонадр розглянути заяву ТОВ «УкрРосКаолін» від 8 лютого 2018 року № 42 про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі з дослідно-промисловою розробкою ділянки «Південна» Катеринівського родовища лужних каолінів Нікольського та Волноваського районів Донецької області без проведення аукціону та прийняти вмотивоване рішення щодо видачі спеціального дозволу.

2. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 березня 2019 року позовні вимоги ТОВ «УкрРосКаолін» було задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 18 травня 2018 року №160 «Про погодження надання надр у користування» в частині відмови у погодженні ТОВ «УкрРосКаолін» надання надр у користування: геологічного вивчення, в чому числі з дослідно-промисловою розробкою ділянки Південна Катеринівського родовища лужних каолінів Нікольського та Волноваського районів Донецької області.
Зобов`язано Міністерство екології та природних ресурсів України надати погодження ТОВ «УкрРосКаолін» надання надр у користування.
Визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо своєчасного розгляду документів та не прийняття рішення у встановлені законодавством строки.
Зобов`язано Державну службу геології та надр України розглянути заяву ТОВ «УкрРосКаолін» від 8 лютого 2018 року № 42 про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промисловою розробкою, з урахуванням висновків даного судового рішення.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 

3. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року апеляційні скарги Міністерства екології та природних ресурсів України і Державної служби геології та надр України було задоволено.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 березня 2019 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено.

4. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ТОВ «УкрРосКаолін» звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову шостого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року та залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 березня 2019 року. 

5. Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

6. 21 січня 2020 року на адресу Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання ТОВ «УкрРосКаолін» від 16 січня 2020 року про відмову від касаційної скарги та закриття касаційного провадження у справі № 826/14311/18, в якій також було заявлено клопотання про повернення судового збору за подання касаційної скарги.

7. Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2020 року справу № 826/14311/18  призначено до розгляду у порядку письмового провадження з 28 січня 2020 року.

8. Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2020 року задоволено клопотання  ТОВ «УкрРосКаолін» від 16 січня 2020 року про відмову від касаційної скарги та закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «УкрРосКаолін» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року у справі № 826/14311/18 та відмовлено у задоволенні клопотання про повернення судового збору.

9. 3 лютого 2020 року на адресу Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання ТОВ «УкрРосКаолін» про залишення без розгляду клопотання ТОВ «УкрРосКаолін» про відмову від касаційної скарги у справі № 826/14311/18 від 16 січня 2020 року.

10. Клопотання обґрунтовано тим, що клопотання ТОВ «УкрРосКаолін» про відмову від касаційної скарги у справі № 826/14311/18 від 16 січня 2020 року було передчасним та не відповідало дійсності, оскільки працівники  Державної служби геології та надр України ввели в оману ТОВ «УкрРосКаолін» щодо можливості отримання іншим способом спеціальний дозвіл на користування надрами з метою геологічного вивчення без проведення аукціону. Докази цього будуть надані в судовому засіданні.

11. Судом з`ясовано, що клопотання аналогічного змісту 24 січня 2020 року було подано до Верховного Суду засобами електронного зв`язку.

12. Суд звертає увагу, що згідно Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пункт 15.1);
позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду в день надходження документів (пункт 15.2);
розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пункт 15.3);
апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду (пункт 15.5).
Справи, розгляд яких розпочато та не закінчено за матеріалами у паперовій формі до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, продовжують розглядатися за матеріалами у паперовій формі (пункт 17).

13. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

14. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

15. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

16. Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15.

17. Частиною 1 статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

18. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору.

19. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

20. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

21. Суд також бере до уваги, що лише шляхом відновлення касаційного провадження суд зможе  з`ясувати дійсне волевиявлення позивача, а позивач у справі № 826/14311/18 зможе реалізувати своє право на касаційне оскарження та ефективний судовий захист, яке передбачено частиною 4 статті 32 Конституції України частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

22. За таких обставин, на думку Суду, з метою ефективного захисту порушеного права позивача слід відновити касаційне провадження у справі для перевірки правильності застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, призначити справу до судового розгляду у  відкритому судовому засіданні.

Керуючись статтями 237, 340 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:

Відновити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрРосКаолін» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрРосКаолін» до Міністерства екології та природних ресурсів України і Державної служби геології та надр України про визнання протиправним і скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Призначити справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрРосКаолін» до Міністерства екології та природних ресурсів України і Державної служби геології та надр України про визнання протиправним і скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії до касаційного розгляду у судовому засіданні, яке відбудеться 18 лютого 2020 року об 16.00 годині в приміщенні суду за адресою: вул. Московська, 8, корпус 5, м. Київ, 01029. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя          Н.В.   Коваленко