Дата документу 17.01.2020 Справа № 319/976/19

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 319/976/19	Головуючий у 1-й інстанції Ходько В.М.	
Пр. № 22-ц/807/192/20	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2020 року                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)         Гончар М.С. 
суддів                                        Подліянової Г.С., Маловічко С.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2019 року про зустрічне забезпечення за заявою Акціонерного Товариства «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», державного реєстратора Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова Сергія Олександровича про визнання незаконним рішення державного реєстратора та скасування запису про реєстрацію права власності

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.в.м.с. 1-2), в якому просив визнати незаконним рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова С.О., індексний номер: № 45665954 від 20.02.2019 року та скасувати запис про реєстрацію права власності №30423088 від 20.02.2019 року.
24.09.2019 року відповідач АТ «УКРСОЦБАНК» звернувся до суду із заявою про зустрічне забезпечення (а.в.м.с. 5-9), в якій просив застосувати зустрічне забезпечення у вигляді внесення позивачем ОСОБА_1 на депозитний рахунок Куйбишевського районного суду Запорізької області 120000,00 грн. у строк, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення.
Заява обґрунтована тим, що позивач не здійснює погашення перед Банком кредитної заборгованості та має незадовільний майновий стан, що може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування можливих збитків відповідача, які у разі відмови у позові, можуть бути спричиненні забезпеченням позову застосованого ухвалою суду від 02.09.2019 року шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення загальною площею 313,7 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить АТ «УКРСОЦБАНК» на праві приватної власності; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1772077523227. Відповідач зазначав, що ним було укладено договір оренди вказаного приміщення з ТОВ «Дата Майнінг Групп» 09.09.2019 року (а.в.м.с. 8-9) з щомісячною орендною платою у розмірі 10000,00 грн., проте у зв`язку з накладенням арешту не може його передати за актом приймання-передачі, а тому з урахуванням середнього строку розгляду справ в судах, упущена вигода відповідача складає 120000,00 грн.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви визначено суддю суду першої інстанції Ходько В.М. (а.в.м.с. 10).
Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2019 року (а.в.м.с. 36) заяву АТ «УКРСОЦБАНК» про зустрічне забезпечення позову у цій справі задоволено частково.
Застосовано до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зустрічне забезпечення, у вигляді внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 40000,00 грн. (отримувач платежу: ТУ ДСА України в Запорізькій області, код отримувача (ЄДРПОУ): 26316700, Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО: 820172, № рахунку: 37319085001205).
Визначено строк надання зустрічного забезпечення - десять календарних днів з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення.
Роз`яснено ОСОБА_1 про його обов`язок надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення протягом визначеного судом строку та про наслідки невиконання вимоги суду щодо зустрічного забезпечення, передбачені ч.10 ст. 154 ЦПК України.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції (фактично в частині задоволених вимог Банку про зустрічне забезпечення), посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.в.м.с. 21-25) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову в повному обсязі.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів та Маловічко С.В. та Подліянову Г.С.(а.в.м.с.29).
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 12 грудня 2019 року (а.в.м.с. 50), справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України (а.в.м.с. 58). 
Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Учасниками цієї справи суддям апеляційного суду у цій справі відводів не заявлено. 
Ухвалою Запорізького апеляційної інстанції від 26 грудня 2019 року (а.в.м.с. 58) залучено у цій справі Акціонерне товариство «Альфа - Банк» ЄДРПОУ 23494714) в якості правонаступника позивача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСОЦБАНК» (ЄДРПОУ 00039019).
Банк подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі (а.в.м.с. 64-68).
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді замість 40 суддів за штатом фактично працює 18 суддів). Крім того, у період з 29.12.2019 року по 01.01.2020 року та з 04.01.2020 року по 07.01.2020 року включно мали місце святкові та вихідні дні, у період з 08.01.2020 року по 13.01.2020 року включно суддя-член колегії перебувала на нетривалому лікарняному, який не дає можливості її заміни, як судді-члена колегії у цій справі, в автоматизованому порядку (довідка а.с. 60). 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши виділені матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Встановлено, що Банк, як відповідач, із вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції погодився, останню в апеляційному порядку не оскаржував, у тому числі в частині відмови у задоволенні його заяви про зустрічне забезпечення у цій справі.
Встановлено, що позивач в особі свого представника оскаржує ухвалу суду першої інстанції у цій справі фактично лише в частині задоволення вимог Банку про зустрічне забезпечення у цій справі.
Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача і лише в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, - в частині задоволення вимог Банку про зустрічне забезпечення у цій справі.
У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).
В силу вимог ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … і ухвалити … нове рішення …
В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1, 3 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового… є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи частково Банку про зустрічне забезпечення у цій справі у вищезазначений спосіб, керувався ст. ст. 154, 259-261 ЦПК України та виходив із такого.
При розгляді клопотання про вирішення питання зустрічного забезпечення суддею суду першої інстанції враховано вимоги викладені у статті 154 ЦПК України, якою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.
Враховуючи, що позивач сам вказав на важкий майновий стан та надав суду відповідні докази цього, суд першої інстанції, врахувавши фактичні обставини справи, виходячи із засад розумності, виваженості та співмірності зустрічного забезпечення із заходами забезпечення позову, застосованими судом і розміром збитків, яких може зазнати відповідач, вважав за необхідне частково задовольнити заяву АТ «УКРСОЦБАНК» про зустрічне забезпечення.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції в частині ухвали, яка є предметом апеляційного оскарження, у цій справі погодитись не можна з таких підстав.
В силу вимог ст. 154 ЦПК України суд дійсно зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. 
Проте, Банком взагалі не надано належних, допустимих доказів на підтвердження можливих збитків Банку, як відповідача у цій справі, які можуть бути спричинені останньому забезпеченням позову позивача у цій справі ухвалою суду першої інстанції від 02.09.2019 року про накладення арешту на нежитлове приміщення загальною площею 313,7 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за Банком (а.в.м.с.4), та у тому числі у вигляді недоотримання орендної плати від ТОВ «Дата Майнінг Групп» за договором оренди вищезазначеного нерухомого майна від 09.09.2019 року (а.в.м.с. 8-9) з щомісячною орендною платою у розмірі 10000,00 грн.
Так як заборона шляхом арешту майна судом першої інстанції у цій справі Банку відчужувати вищезазначене майно (продавати на користь третіх осіб тощо) не є перешкодою для Банку користуватись останнім особисто чи здавати останнє у користування інших осіб (в оренду), у тому числі ТОВ «Дата Майнінг Групп» строком на 1 (один) рік за договором від 09.09.2019 року до 09.09.2020 року (п.2.3 вищезазначеного договору). 
Оскільки у цивільному законодавстві забезпечення позовних вимог у вигляді арешту майна обмежує лише право на відчуження даного майна, але право користування залишається непорушним та недоторканним для особи власника майна. 
А ось, якщо ОСОБА_1 , враховуючи його важкий майновий стан, про який зазначає суд першої інстанції у цій справі в оскаржуємій ухвалі та що визнається сторонами у цій справі (ст. 82 ч. 1 ЦПК України), як особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення його позову у цій справі, не виконає вимоги суду першої інстанції щодо зустрічного забезпечення на підставі оскаржуємої ухвали в частині внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 40000,00 грн. у визначений судом першої інстанції строк, то суд першої інстанції скасує свою вищезазначену ухвалу про забезпечення його позову у цій справі в силу вимог ст. 154 ч. 10 ЦПК України, Банк зможе провести за цей час відчуження вищезазначеного нежитлового приміщення на користь третіх осіб, що, в свою чергу, може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про можливе задоволення позову позивача у цій справі у подальшому.
При вищевикладених встановлених, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.
За таких обставин, апеляційну скаргу  ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  слід задовольнити, ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2019 року в частині, яка є предметом апеляційного оскарження у цій справі, в частині застосування до ОСОБА_1 зустрічного забезпечення у вигляді внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 40000,00 грн. скасувати, ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні вказаних вимог Банку про зустрічне забезпечення у цій справі відмовити; в іншій частині ухвала суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалась і апеляційним судом не переглядалась.
Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 367-368, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2019 року в частині, яка є предметом апеляційного оскарження у цій справі, в частині застосування до ОСОБА_1 зустрічного забезпечення у вигляді внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 40000,00 грн. (отримувач платежу: ТУ ДСА України в Запорізькій області, код отримувача (ЄДРПОУ): 26316700, Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО: 820172, № рахунку: 37319085001205) скасувати.
Ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні вказаних вимог Банку про зустрічне забезпечення у цій справі відмовити.
В іншій частині ухвала суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалась і апеляційним судом не переглядалась.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 17.01.2020 року

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Подліянова Г.С.	Маловічко С.В.