КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року                                                                                                              місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 753/17912/17                                            
номер провадження: 22-ц/824/517/2020                        
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 серпня 2018 року у складі судді Трусової Т.О., у справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, 
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2017 року Департамент патрульної поліції звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою (далі - ДТП ).
Позовна заява мотивована тим, що 23 березня 2016 у місті Києві відповідач                  ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Фольцваген», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість та не врахував дорожню обстановку, в результаті чого здійснив наїзд на службовий автомобіль «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та спричинило тілесні ушкодження інспектору патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України)  ОСОБА_3 Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 27 квітня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні даної ДТП.
Позивач вказував, що на момент ДТП автомобіль «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , належав Департаменту патрульної служби МВС України та перебував у безоплатному користуванні Департаменту патрульної поліції на підставі договору позички №10 від 02 грудня 2015 року. Відповідно до висновку експертного дослідження № 19/12-3/4 від 19 травня 2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , у результаті ДТП складає 196 999 грн 06 коп. 
23 травня 2017 року між Департамент патрульної поліції та товариством з обмеженою відповідальністю «СВ КАР ТРЕЙД» (далі - ТОВ «СВ КАР ТРЕЙД») було укладено договір № 328, предметом якого є надання послуг з технічного обслуговування ремонту і автомобілів «Тойота Пріус». На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у приватному акціонерному товаристві «СК «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «СК «Українська страхова група») відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яке виплатило страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності у розмірі 50 000 грн 00 коп. 
На підставі акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 серпня 2017 року позивач сплатив на рахунок ТОВ «СВ КАР ТРЕЙД» 99 370 грн 00 коп., що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яку повинен відшкодувати відповідач як заподіювач шкоди.
З урахуванням наведеного, позивач Департамент патрульної поліції просив стягнути із відповідача ОСОБА_1 на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 99 370 грн 00 коп.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 09 серпня 2018 року позов Департаменту патрульної поліції задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції                        99 370 грн 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити справу для розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим що висновок суду першої інстанції про те, що загальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Тойота»,                   д.н.з. НОМЕР_2 , складає 149 370 грн 00 коп. не ґрунтується на наявних у справі письмових доказах. Вказує, що суд першої інстанції не врахував, що згідно акту приймання-передачі робіт (надання послуг) від 31 серпня 2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , склала 99 370 грн 00 коп., які сплачені позивачем на рахунок TOB «СВ КАР ТРЕЙД» на підставі рахунку-фактури №463 від 31 серпня  2017 року та акту прийому-передачі робіт (надання послуг) від 31 серпня 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням №4991 від 05 вересня 2017 року. Тому вважає, що позивачем сплачена остаточна вартість відновлювального ремонту у розмірі 99 370 грн                00 коп. Враховуючи, що ПрАТ «Українська страхова група» перерахувала на рахунок                                TOB «СВ КАР ТРЕЙД» страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн 00 коп., то на думку відповідача, з нього підлягає стягненню на користь Департаменту патрульної поліції                       49 370 грн 00 коп., що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту та виплаченим страховим відшкодуванням (99 370 грн 00 коп. - 50 000 грн 00 коп.). Крім того вказує, що оскільки він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, то не заявив клопотання у суді першої інстанції про зобов`язання позивача після відшкодування відповідачем заподіяної шкоди, передати йому пошкодженні деталі.
Департамент патрульної поліції не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки в даній справі ціна позову становить 99 370 грн 00 коп., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження,апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не в повному обсязі.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до висновку експертного дослідження № 19/12-3/4 від 19 травня 2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , у результаті ДТП складає 196 999 грн 06 коп., а реальна вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля склала                   149 370 грн 00 коп., з яких: 50 000 грн 00 коп. було відшкодовано ПрАТ «Українська страхова група», а 99 370 грн 00 коп. було сплачено позивачем. Тому суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав про стягнення із ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції різниціміж фактичним розміром шкоди у сумі 149 370 грн 00 коп. і страховою виплатою у сумі 50 000 грн 00 коп., що становить                       99 370 грн 00 коп.
Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись повністю не можна, виходячи з такого. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що                           23 березня 2016 році сталася ДТП за участю автомобіля «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 та автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних ушкоджень, а також інспектору патрульної служби МВС України ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження. 
Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 27 квітня 2016 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні даної ДТП та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. 
Тому вказані обставини не підлягають доказуванню в силу положень ч.6 ст. 82 ЦПК України, якою передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до висновку експертного  дослідження № 19/12-3/4 від 19 травня 2017 року, складеного судовим експертом науково-дослідного експертно-криміналістичного центру у МВС України Стирук А.І. , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тойота Пріус», д.н.з. НОМЕР_2 , у результаті  ДТП складає 196 999 грн 06 коп.
По справі встановлено, що 23 травня 2017 року між Департаментом патрульної поліції і ТОВ «СВ КАР ТРЕЙД» було укладено договір № 328, предметом якого є надання послуг з технічного обслуговування ремонту і автомобілів «Тойота Пріус» (а.с. 53-59).
Судом першої інстанції встановлено, що на час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Українська страхова група» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну  встановлено у розмірі 50 000 грн 00 коп. 
ПрАТ «СК «Українська страхова група» визнало вказану ДТП страховим випадком та перерахувало страхове відшкодування у сумі 50 000 грн 00 коп. на рахунок  ТОВ «СВ КАР ТРЕЙД» як виконавця послуг з технічного обслуговування і ремонту належного позивачу автомобіля «Тойота Пріус», д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується випискою по рахунку ТОВ «СВ КАР ТРЕЙД» (а.с.42).
Згідно акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 серпня 2017 року № 448, який складений між Департаментом патрульної поліції (замовник) та ТОВ «СВ КАР ТРЕЙД» (виконавець), ТОВ «СВ КАР ТРЕЙД» виконало роботи  по ремонту автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 ,  вартість яких та списаних деталей і матеріалів разом з ПДВ становить 99 370 грн 00 коп. (а.с.50).
31 серпня 2017 року ТОВ «СВ КАР ТРЕЙД» надало Департаменту патрульної поліції рахунок - фактуру №466 від 31 серпня 2017 року на суму 99 370 грн 00 коп. за виконання робіт по ремонту автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.51).  
Встановлено, що 05 вересня 2017 року Департамент патрульної поліції перерахував на рахунок ТОВ «СВ КАР ТРЕЙД» 99 370 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 4991 від 05 вересня 2017 року (а.с. 52).
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч.1 ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. 
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст.1192 ЦК України).
У пункті 14 (абз.1) постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішення спорів про відшкодування, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди
По справі встановлено, що пошкоджений автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , було відновлено, вартість виконаних робіт щодо його відновлення становить 99 370 грн 00 коп., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 серпня 2017 року                     № 448 та рахунком - фактурою №466 від 31 серпня 2017 року ТОВ «СВ КАР ТРЕЙД» Вказані грошові кошти у розмірі 99 370 грн 00 коп.позивачем були сплачені ТОВ «СВ КАР ТРЕЙД», про що свідчить платіжне доручення № 4991 від 05 вересня 2017 року. 
Також встановлено, що ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» визнало вказану вище ДТП страховим випадком та перерахувало на рахунок ТОВ «СВ КАР ТРЕЙД» страхове відшкодування у сумі 50 000 грн 00 коп.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.
Статтею 22 вказаного Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленом законодавством.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким чином позивач, отримавши від страховика страхове відшкодування, якого недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди, має право на відшкодування відповідачем різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, одержаною ним від страховика.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 грудня 2018 року у справі № 477/2154/16-ц.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.    
Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 49 370 грн 00 коп., що становить різницю між фактичною вартістю відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 99 370 грн 00 коп. та страховою виплатою у розмірі 50 000 грн 00 коп., виплаченою страховиком, а тому позов Департаменту патрульної поліції про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП підлягає задоволенню частково.  
Суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.263, 264 ЦПК України на наведене вище належної уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про те, що реальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Тойота» становить 149 370 грн                     00 коп., внаслідок чого невірно визначив розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
За таких обставин, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення справи, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції з наведених вище підстав.
Колегія суддів вважає, що прохання відповідача в апеляційній скарзі про направлення справи для розгляду до суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах цивільного процесуального закону, оскільки відповідно до положень ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції не наділений такими повноваженнями за результати розгляду апеляційної скарги на рішення суду.     
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що оскільки відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, а тому не заявив клопотання у суді першої інстанції про зобов`язання позивача після відшкодування відповідачем заподіяної шкоди, передати йому пошкодженні деталі, то вказані обставини не є підставою для відмови у задоволенні позову Департаменту патрульної поліції про відшкодування матеріальної шкоди.  
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач ОСОБА_1 , подаючи апеляційну скаргу, не скористався своїм процесуальним правом на подання такого клопотання до суду апеляційної інстанції, а тому з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченого ст.13 ЦПК України, у апеляційного суду відсутні правові підстави для вирішення питання про зобов`язання позивача після відшкодування відповідачем заподіяної шкоди, передати йому пошкодженні деталі, що підлягали заміні в пошкодженому автомобілі позивача.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання до суду позовної заяви Департамент патрульної поліції сплатив судовий збір у розмірі 1 600 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №5128 від                   13 вересня 2017 року (а.с.60).
Оскільки колегія суддів змінює рішення, то із  ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру позовних вимог усумі 794 грн 93 коп.
Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,   
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 серпня 2018 року в частині задоволення позовних вимог Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, а також в частині розподілу судових витрат - змінити.
Стягнути із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Департаменту патрульної поліції (код 40108646, адреса місцезнаходження: 03048, місто Київ, вул. Федора Ернста, 3)матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 49 370 (сорок дев`ять тисяч триста сімдесят) грн 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Департаменту патрульної поліції (код 40108646, адреса місцезнаходження: 03048, місто Київ, вул. Федора Ернста, 3) судовий збір у розмірі 794 грн 93 коп.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.
 
Головуючий
 
Судді: