ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2020 р. 	Справа № 480/4673/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Старосуда М.І.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек, м. Суми, повний текст складено 08.01.20 року по справі № 480/4673/19
за позовом      ОСОБА_1     
до      Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області,   Головного територіального управління юстиції у Сумській області, Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)                    
про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Ричкаля С.П. від 13.03.2019 р. про стягнення виконавчого збору в розмірі 111 046,04 грн. у виконавчому провадженні № 56252027. 
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду замінено в адміністративній справі № 480/4673/19 неналежного відповідача - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, на належного - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області та залучено до участі у даній справі Головне територіальне управління юстиції в Сумській області в якості співвідповідача. 
У зв`язку із знаходженням Головного територіальне управління юстиції у Сумській області в процесі ліквідації, протокольною ухвалою від 08.01.2019 судом було залучено в якості співвідповідача Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції ( м.Суми).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.01.2020 адміністративний позов залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою  задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки згідно ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.05.2019 року виконавчий лист від 15.07.2015 року № 592/11464/14-ц визнано таким, що не підлягає виконанню. 
Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та  перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 24.04.2018 року старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області відкрито виконавче провадження ВП № 56252027 з примусового виконання виконавчого листа № 592/11464/14, виданого 15.07.2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" боргу 1 110 460,38 грн., в якій зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 111 046,04 грн.
26.11.2018 державним виконавцем винесена постанова про передачу матеріалів даного виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області.
12.12.2018 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області винесена постанова про прийняття виконавчого провадження № 56252027 до виконання.
Під час примусового виконання від стягувача (АТ "УкрСиббанк") надійшла заява про повернення виконавчого документа, на підставі якого було відкрито виконавче провадження.
13.03.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області винесена постанова про стягнення виконавчого збору ВП № 56252027 у розмірі 111046,04 грн. та винесена постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.
Також, 13.03.2019 року на підставі заяви стягувана державним виконавцем у виконавчому провадженні № 56252027 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, п. 3 якої зазначено про те, що постанова про стягнення виконавчого збору від 13.03.2019 та постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 13.03.2019 виведені в окремі виконавчі провадження.
На підставі постанови про стягнення виконавчого збору державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 58668581 та на підставі постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження відкрито виконавче провадження № 58668711.
26.03.2019 державним виконавцем виконавчі провадження № 58668711 та 58668581 об`єднані у зведене виконавче провадження № 58731589.
02.05.2019 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми визнано виконавчий лист № 592/11464/14-ц, виданий 15.07.2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми по цивільній справі № 592/11464/14-ц, за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, таким, що не підлягає виконанню.
24.05.2019 року позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області із заявою, в якій просив закінчити виконавчі провадження № 58668711 та 58668581.
Листом від 25.06.2019 року № 02.1-13/20358 відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області повідомив позивача про відсутність підстав для закінчення виконавчих проваджень № 58668711 та 58668581.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки виконавчий документ повернуто за заявою стягувача та виконавчий збір не стягнуто, дії державного виконавця з винесення постанови про стягнення виконавчого збору одночасно з поверненням виконавчого документа відповідають приписам частини третьої статті 40 Закону України "Про виконавче провадження".
Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 ст. 24 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Статтею 27 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.
Виконавчий збір не стягується у випадках визначених частиною 5 статті 27 Закону № 1404-VIII .
Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. (ч. 9 ст. 27 Закону № 1404-VIII).
Згідно п.9 ч.1 ст.39 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Положеннями статей 40, 42 Закону № 1404-VІІІ передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема ч.3 ст. 40 Закону № 1404-VІІІ унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до пункту 21 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.
При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.
Отже, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми.
Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Ковпаківського відділу  державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.04.2018 року ВП № 56252027 щодо примусового виконання виконавчого листа № 592/11464/14, виданого 15.07.2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми. При цьому в п. 2 даної постанови зокрема зазначено про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 10 % - 111 046,04 грн.
Під час примусового виконання від стягувача (АТ "УкрСиббанк") надійшла заява про повернення виконавчого документа, на підставі якого було відкрито виконавче провадження ВП № 56252027.
13.03.2019 року на підставі заяви стягувача (АТ "УкрСиббанк"), керуючись п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем у виконавчому провадженні № 56252027 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, п. 3 якої зазначено про те, що постанова про стягнення виконавчого збору від 13.03.2019 та постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 13.03.2019 виведені в окремі виконавчі провадження.
Водночас, колегія суддів зазначає, що виконавчий збір не може бути стягнутий лише на підставі повернення виконавчого документа стягувачу за заявою останнього.
Відтак, у разі повернення виконавчого документа стягувану та за відсутності фактів стягнення заборгованості обов`язок щодо сплати виконавчого збору у боржника не виникає.
Таким чином, доводи відповідача про те, що виконавчий збір стягується незалежно того чи було здійснено стягнення коштів за виконавчим документом є помилковими, оскільки у разі стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VІІІ без реального стягнення суми боргу з боржника, будуть створюватись умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 19.06.2019 у справі №824/172/18-а та від 11.09.2019 у справі №553/196/18, які в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 13.03.2019 р. про стягнення виконавчого збору в розмірі 111 046,04 грн. у виконавчому провадженні № 56252027.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Таким чином, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.
За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За таких обставин на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області підлягає стягненню 1921 грн. судового збору, сплаченого згідно квитанції № 0.0.1514603288.1 від 06.11.2019 на суму 768,40 грн. та квитанції №13 від 14.01.2020 на суму 1152,60 грн.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року по справі № 480/4673/19- скасувати.
Прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 13.03.2019 р. про стягнення виконавчого збору в розмірі 111 046,04 грн. у виконавчому провадженні № 56252027.
Стягнути на користь ОСОБА_1  (ідент. номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Старосуд М.І.	
Судді	   	Макаренко Я.М.    Мінаєва О.М.