Справа №592/15084/19 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Корольова Г. Ю.	
Номер провадження 33/816/52/20 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/15084/19 за апеляційною скаргою захисника МІЛЮТІНА Д. О. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 05.12.2019, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення: 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 ,
захисника - адвоката Мілютіна Д. О., 

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвокат МІЛЮТІН Д. О. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, так як протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог КУпАП і наказу МВС № 1395 від 07.11.2015, при цьому пояснення водія, результати огляду за допомогою газоаналізатора та акт огляду є недопустимими доказами. Крім того, відсутні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_2 т/з.
Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 05.12.2019 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн із позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави 384,20 грн судового збору.
Згідно постанови судді, 16.09.2019 о 01:33 у м. Суми по вул. О. Братушки, 47, ОСОБА_2 керував т/з ЗАЗ 110307 н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою технічного приладу газоаналізатор Alcotest Drager 6820 в присутності двох свідків, результат 1,23 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.
Вислухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника Мілютіна Д. О., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Провадження здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП), а його завданнями є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 160358 від 16.09.2019, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що ОСОБА_2 керував т/з у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.
Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах, оскільки факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме:
? роздруківкою показників огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest-6820», який проведений 16.09.2019 о 02:09, результат тесту - 1,23 0/00;
? актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_2 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, про що у відповідній графі «З результатами згоден» поставив свій підпис;
? письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких 16.09.2019 близько 02:05 ОСОБА_2 у їх присутності пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest», результат огляду склав - 1,23 0/00, з яким ОСОБА_2 був згоден;
? показаннями працівника поліції ОСОБА_5 , наданих останнім апеляційному суду як свідком, згідно яких під час несення служби був зупинений т/з під керуванням водія ОСОБА_2 , в ході спілкування з яким виникла підозра, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння. У присутності двох свідків водію запропоновано пройти огляд на місці за допомогою спеціального пристрою, на що він погодився, результат огляду склав - 1,23 0/00. В акті огляду ОСОБА_2 поставив свій підпис, що згоден з результатами, після чого був складений протокол;
? відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, яким зафіксовані обставини проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп`яніння, а також те, що він не заперечував факту керування т/з.
Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).
Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час апеляційного розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як докази вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, оскільки ці письмові пояснення свідків містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами в справі, ураховуючи той факт, що ці свідки, будучи повідомленими в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростували перед апеляційним судом у будь-який спосіб викладені ними у письмових поясненнях обставини. 
Вказана правова позиція не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ в своєму рішенні у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно якого необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п.п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у цьому конкретному випадку, на переконання апеляційного суду, мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.
Зокрема, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення правопорушення, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винною, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.
Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими матеріалами справи, в тому числі і доводами сторони захисту.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 160358 складений з порушеннями вимог закону, то вони є необгрунтованими, оскільки вказаний процесуальний документ відповідає як положенням ст. 254-258 КУпАП, які регламентують процедуру його складання і зміст (фактичне наповнення), так і «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (наказ МВС № 1395 від 07.11.2015), якою затверджений бланк про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, і саме на такому бланку і складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 . При цьому постанова судді не містить мотивів того, що при складанні протоколів інспектори поліції повинні керуватись наказом МВС № 1376 від 06.11.2015, як на це посилається захисник в апеляційній скарзі.
Твердження апеляційної скарги про прострочення строку калібрування ЗВТ не відповідають дійсності, оскільки згідно сервісної книжки до приладу Drager Alcotest 6820 № ARNK-0128 період між сервісами, градуюванням та повірками складає не менше ніж 1 раз на 12 місяців. Згідно відомостей про сервіс датою здійснення передостанньої державної повірки є 25.09.2018 (державне свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки 12-01/6369), а датою наступного обов`язкового градуювання та державної перевірки - 25.09.2019, тобто станом на 16.09.2019 ЗВТ, за допомогою якого проведений огляд ОСОБА_2 , мав чинне свідоцтво про його повірку.
Не можуть бути прийнятими до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що в акті огляду, окрім графи «З результатами згоден», немає іншого місця, де було б передбачено можливість поставити підпис щодо незгоди з проведеним оглядом на стан алкогольного сп`яніння, оскільки особа, щодо якої проводився такий огляд, не зобов`язана ставити свій підпис у зазначеній графі. При цьому вона не позбавлена права викласти свої заперечення як у самому акті, так і в протоколі про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів керування ОСОБА_2 т/з також не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються як показаннями працівника поліції ОСОБА_5 та відеозаписом подій, під час яких ОСОБА_2 не заперечував того, що він керував автомобілем, а також письмовими поясненнями в протоколі про адміністративне правопорушення, викладеними ним власноруч, згідно яких він їхав з вул. Слобідська на вул. О. Братушки.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього. Цей протокол розглянутий суддею на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв`язку, є достатніми для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 05.12.2019 відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника МІЛЮТІНА Д. О. на цю постанову - без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Рунов В. Ю.