ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/17242/18                                                              Суддя (судді) першої інстанції: Скочок Т.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  16 січня 2020 року                                                                           м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді                                                                         Ключковича В.Ю.,
суддів          Беспалова О.О.,         
                                                                                                            Аліменка В.О.,          
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерофіс Лімітед" на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року (прийняте в порядку спрощеного позовного провадження, суддя Скочок Т.О.) у справі за позовом Державної служби геології та надр України до товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерофіс Лімітед" про анулювання спеціального дозволу на користування надрами, - 

В С Т А Н О В И В:

Державна служба геології та надр України звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерофіс Лімітед", в якому просила припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 29.10.2007 №4473, наданого товариству з обмеженою відповідальністю «Інтерофіс Лімітед».
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі; припинено права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 29.10.2007 №4473, наданого товариству з обмеженою відповідальністю «Інтерофіс Лімітед» (код ЄДРПОУ 32962368, адреса: 04053, м. Київ, провулок Киянівський, 3-7).
Не погоджуючись із вказаним рішенням ТОВ "Інтерофіс Лімітед" подало апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.10.2019 та винести нове рішення, яким відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі відповідач вказує, що він не отримував ані позовної заяви, ані ухвали про відкриття провадження у справі, ані рішення від 21.10.2019, в результаті чого був позбавлений можливості заперечувати проти позову, надавати свої докази та пояснення, і, відповідно, судовий розгляд справи було проведено без урахування позиції відповідача.
Апелянт наголошує, що наказ від 26.04.2018 "Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень", яким зупинено дію спеціального дозволу від 29.10.2007 №4473 та встановлено 10-денний строк для усунення порушень, було вручено відповідачу 31.05.2018. Тобто, починаючи з 10.06.2018 позивач мав право звернутись до суду із відповідним позовом про припинення права користування надрами і такий строк сплинув 10.09.2018, а позов було подано до суду в жовтні 2019 року.
Крім того, апелянт вказує, що він своєчасно подавав звітність за формою 5-гр за 2017 рік, а отже підстав для зупинення та анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 29.10.2007  № 4473 немає, та йому при цьому невідомо, чому вказана звітність не була зареєстрована та урахована з боку позивача.
11.01.2020 від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому Державна служба геології та надр України 
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Так, з матеріалів справи вбачається, що Міністерством охорони навколишнього природного середовища видано товариству з обмеженою відповідальністю «Інтерофіс Лімітед» спеціальний дозвіл на користування надрами (мета - видобування пісків, придатних для виробництва цегли силікатної) від 29.10.2007 №4473. Серед особливих (додаткових) умов спеціального дозволу, зокрема, визначено щорічну звітність перед ДНВП «Геоінформ України», згідно з формою 5-гр (а.с.9, т.1).
Аналогічна умова також є викладена у п. 13.2 угоди про умови користування надрами від 29.10.2007, укладеного між Міністерством охорони навколишнього природного середовища та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерофіс Лімітед», у відповідності до якої, підприємство зобов`язане в установленому порядку подавати до ДНВП «Геоінформ України» щорічні звіти про рух запасів відповідно до форм державної звітності (5-гр) (а.с.10-13, т.1).
Крім того, у силу п. 5.3 вказаної угоди, анулювання дозволу здійснюється при невиконанні особливих умов, а також по закінченню терміну його дії.
З моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами у користувача надр виникають права та обов`язки, передбачені Кодексом України про надра, Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 (надалі - Порядок №615).
Так, за приписами ст. 24 Кодексу України про надра, користувачі надр мають право: 1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; 2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу; 3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини; 4) на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами; 5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції.
Користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.
Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.
Як було зазначено вище, згідно з угодою, надрокористувач зобов`язаний у встановленому законом порядку подавати щорічні звіти відповідно до форми державної статистичної звітності як підтвердження експлуатації корисних копалин.
Листом від 29.03.2018 №03/303-0985 Державне науково-виробниче підприємство «Державний інформаційний геологічний фонд України» повідомило Держгеонадри України, що товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерофіс Лімітед» не направляло до ДНВП «Геоінформ України» щорічну статистичну звітність за формою 5-гр як підтвердження експлуатації корисних копалин за 2017 рік (а.с.15-16, т.1).
З урахуванням наведеного, Державною службою геології та надр України винесено наказ від 26.04.2018 № 141 щодо зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, яким встановлено термін для усунення порушень законодавства про надра з боку відповідача - 10 календарних днів (а.с.17, т.1). Про вказаний факт повідомлено ТОВ «Інтерофіс Лімітед» листом №7923/03/14-18 від 08.05.2018, який отримано ТОВ «Інтерофіс Лімітед» 31.05.2018, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18 зворот, т. 1).
З огляду на закінчення встановленого строку для усунення недоліків та не усунення таких недоліків відповідачем, Держгеонадр України направило на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерофіс Лімітед» лист від 06.07.2018 №12822/02/14-18 (а.с.19, т.1), який було отримано уповноваженою особою відповідача 27.07.2018, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.19 зворот, т. 1) з вимогою надати до Держгеонадр України відповідачем у 15-денний строк власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, згідно із спеціальним дозволом від 29.10.2007 №4473.
Зазначений лист отримано уповноваженою особою відповідача 27.07.2018, однак відповіді надано не було.
Враховуючи, що відповідач порушив законодавство в сфері надрокористування та не усунув порушення, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Положеннями ст. 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
Відповідно до положень статей 13, 14, 15 Кодексу України про надра користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.
Надра надаються у постійне або тимчасове користування, зокрема, для видобування корисних копалин.
Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку.
Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.
Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше.
Відповідно до статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр мають право:
1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції;
2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу;
3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини;
4) на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами;
5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції.
Користувачі надр зобов`язані:
1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано;
2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр;
3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища;
4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві;
4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України;
5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.
Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.
Користувач надр (інвестор), який отримав спеціальний дозвіл на користування надрами та гірничий відвід (у разі його необхідності) або уклав угоду про розподіл продукції, має виключне право здійснювати в його межах користування надрами відповідно до цього спеціального дозволу та угоди про розподіл продукції. Будь-яка діяльність, пов`язана з користуванням надрами в межах гірничого відводу, може здійснюватися тільки за згодою користувача надр (інвестора), якому він наданий. Така згода або відмова в її наданні має бути надана протягом двадцяти календарних днів після отримання відповідного письмового запиту. У разі ненадання жодної відповіді протягом зазначеного часу така згода вважається наданою.
Порядком здійснення державного геологічного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2011 №1294 (надалі - Порядок №1294), визначено механізм проведення державного геологічного контролю з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Пунктом 4 Порядку №1294 визначено, що органи державного геологічного контролю відповідно до покладених на них завдань здійснюють державний геологічний контроль за: своєчасністю і правильністю державної реєстрації робіт з геологічного вивчення та використання надр, наявністю спеціальних дозволів на користування надрами і виконання передбачених ними умов.
Державна служба геології та надр України (далі - Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1174 (далі - Положення № 1174).
Відповідно до пунктів 9, 10 Положення Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення.
Відповідно до підпункту 12 пункту 4 Положення, Держгеонадра України відповідно до покладених завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.
Процедура видачі спеціального дозволу на користування ділянкою, надр передбачена Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.05.2011 № 615 (далі - Порядок № 615).
Відповідно до пункту 10 Порядку № 615 невід`ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають: вимоги до ефективності робіт; сучасні технології видобування та переробки корисних копалин; порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій; види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр; підстави для припинення діяльності, пов`язаної з використанням надр.
Колегія суддів при розгляді вказаної апеляційної скарги звертає увагу на приписи п.22 Порядку № 615, яким передбачено, що дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі: порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення; проведення гірничих робіт без геологічного та маркшейдерського обслуговування; наявності заборгованості з плати за користування надрами; порушення надрокористувачем вимог законодавства у сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища; проведення на наданій у користування ділянці надр робіт, не передбачених дозволом; відсутності у надрокористувача під час проведення робіт ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону; не виконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування.
Крім того, положеннями ст. 26 Кодексу України про надра також передбачено, що право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.
Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.
Законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.
Як було зазначено вище, згідно з угодою, надрокористувач зобов`язаний у встановленому законом порядку подавати щорічні звіти відповідно до форми державної статистичної звітності як підтвердження експлуатації корисних копалин.
При цьому, листом від 29.03.2018 №03/303-0985 ДНВП «Геоінформ України» повідомило Держгеонадри України, що товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерофіс Лімітед» не направляло до ДНВП «Геоінформ України» щорічну статистичну звітність за формою 5-гр за 2017 рік.
З огляду на викладене вбачається, що відповідач порушив умови угоди, які зобов`язаний виконувати у встановленому порядку.
З огляду на закінчення встановленого строку для усунення недоліків та не усунення таких недоліків відповідачем, Держгеонадр України направило на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерофіс Лімітед» лист від 06.07.2018 №12822/02/14-18 (отриманого уповноваженою особою останнього 27.07.2018, відповідно до наявної у матеріалах справи копії повідомлення про вручення поштового відправлення) з вимогою надати до Держгеонадр України відповідачем у 15-денний строк власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, згідно із спеціальним дозволом від 29.10.2007 №4473.
Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, будь-яких пояснень з цього приводу на адресу позивача від товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерофіс Лімітед» не надійшло.
Аналіз вищенаведених норм, з урахуванням встановлених обставин справи, вказує про наявність підстав для задоволення позовних вимог та припинення права користування надрами, а відтак, колегія суддів приходить висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. 
При цьому, колегія суддів критично оцінює посилання апелянта в частині того, що позивачем пропущено строк звернення до суду із зазначеним позовом, позаяк згідно з ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.
Підстави для звернення до суду виникають з моменту отримання від надрокористувача відповіді щодо згоди/не згоди на анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами. Оскільки відповіді надано не було, то строк відраховується через 15 днів після одержання надрокористувачем листа від 06.07.2018 №12822/02/14-18 (такий отримано 27.07.2018), а тому, звертаючись до суду з позовом, датованим жовтнем 2018 року, строк позовної давності позивачем не пропущено.
Щодо доводів апелянта про те, що він своєчасно подавав звітність за формою 5-гр за 2017 рік, а отже підстав для зупинення та анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 29.10.2007 № 4473 немає, колегія суддів зазначає, відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, однак, такі доводи апелянта не підтверджені жодними належними доказами, та суперечать наявним в матеріалах справи  доказам.
Щодо доводів апелянта про те, що він не отримував ані позовної заяви, ані ухвали про відкриття провадження у справі, ані рішення від 21.10.2019, в результаті чого був позбавлений можливості заперечувати проти позову, надавати свої докази та пояснення, колегія суддів зазначає наступне.
Так, як вбачається з матеріалів справи, ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 жовтня 2018 року про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви були направлені товариству з обмеженою відповідальністю «Інтерофіс Лімітед» на адресу: 04053, м. Київ, Київська область, пров. Киянівський 3-7, яка була зазначена у позовній заяві, міститься у спеціальному дозволі, та відповідає адресі, за якою відповідач отримував листи від Державної служби геології та надр України, однак, конверт із вкладеннями (ухвалою від 29.10.2018 та позовною заявою) повернувся до суду за закінченням терміну зберігання (а.с.25, т.1).
Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Частиною 11 ст. 126 КАС України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
За правилами пунктів 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270) у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.
В той же час, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Отже, враховуючи те, що ухвала про відкриття провадження у справі направлялась на адресу, зазначену позивачем у скарзі, однак, поштове відправлення повернулось з позначкою "за закінченням терміну зберігання", ТОВ «Інтерофіс Лімітед» вважається належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі.
Щодо доводів апелянта про те, що він не отримав рішення від 21.10.2019, колегія суддів зазначає, що вказані доводи спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, на якому міститься відмітка про отримання такого рішення 28.10.2019 уповноваженою особою відповідача (а.с.28, т.1).
Відтак, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, та не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерофіс Лімітед" залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                     О.О. Беспалов

                                                                                                     В.О. Аліменко