Справа № 165/1722/19 	Головуючий у 1 інстанції: Василюк А. В. 	
Провадження № 22-ц/802/84/20  Категорія: 39    	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
10 січня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Киці С.І., 
суддів - Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року, 
ВСТАНОВИВ :
В липні 2019 року Акціонерне товариство КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 05 липня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредит б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк відповідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, змінив кредитний ліміт. Відповідач власним підписом підтвердив те, що підписана ним заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг» (далі Умови), «Правилами користування платіжною карткою» від 06 березня 2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним і банком договір. За вищевказаним договором відповідач зобов`язувався щомісячно повертати заборгованість по кредиту, яка складалася із заборгованості по тілу кредиту, відсотками, а також інших витрат згідно Умов.
Банк виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, однак ОСОБА_1 , користуючись кредитними коштами, не дотримався умов кредитного договору щодо його погашення, допустив систематичне порушення термінів повернення кредиту. 
Просить стягнути з ОСОБА_1 в свою користь заборгованість за тілом кредиту та процентами, що станом на 09 червня 2019 року становить 122868, 31 грн., з яких: 4742, 04 грн. заборгованість за кредитом, 118126, 27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також судові витрати по справі.
Рішенням Нововолинського міського суду від 18 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь АТКБ "ПриватБанк" заборгованість за договором №б/н від 05 липня 2013 року в розмірі 4742 грн. 04 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь АТКБ "Приватбанк" судовий збір сплачений при подачі позову до суду у розмірі 74 грн. 15 коп. У решті позовних вимог відмовлено.
Позивач АТ КБ "Приватбанк" подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає його незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження розміру заборгованості, відповідачем вони не спростовані. Відповідно до підписаної анкети - заяви, відповідач ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Підписуючи заяву анкету, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду з формою договору та його умовами, зобов`язався самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов на сайті Приватбанку. Місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту. Просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення в цій частині, яким позов задовольнити.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови в задоволенні позовних вимог і переглядається апеляційним судом в цій частині. Рішення суду в частині задоволених позовних вимог не оскаржується. 
Апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач отримав від позивача грошові кошти, які в добровільному порядку не повернув, а тому позов підставний в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 4752,04 гривень. Розмір заборгованості відповідача за кредитним договором за іншими складовими не доведено. 
Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.
Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно частини першої ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.
Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Звертаючись з позовом, ПАТ КБ "Приватбанк" просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за укладеним між сторонами кредитним договором, яка станом на 09 червня 2019 року склала 122868, 31 грн., з яких: 4742,04 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 118126 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.
На підтвердження заявлених позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» надано анкету-заяву, підписну сторонами, про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» від 05.07.2013 року; розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з умов та правил надання банківських послуг; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна".
Як вбачається з анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідачу ОСОБА_1 видано платіжну картку. У вказаній анкеті-заяві зазначено прізвище, адресу, особисті дані відповідача та згоду з тим, що заява разом з Умовами та Правилами банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. 
У матеріалах справи міститься витяг з Умов і правил надання банківських послуг, які відповідачем не підписані. Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписанні сторонами кредитного договору діяли Умови і правила надання банківських послуг саме в такій редакції, а тому не можна вважати їх складовою частиною укладеного між сторонами договору. Також відсутні тарифи банку, підписані сторонами, які є складовою частиною договору.
Наданий банком розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. 
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В заяві - анкеті, підписаній сторонами від 05.07.2013 року не передбачено Типу виданої відповідачу платіжної картки, строку дії, розміру процентної ставки, що унеможливлює стягнення заборгованості по процентах.
Позивач не довів наявності у відповідача заборгованості у зазначеному в позовній заяві розмірі 118126, 27 грн. і не надав належних та допустимих доказів на її підтвердження. 
Оскільки доказів на підтвердження розміру заборгованості відповідачем не подано, і відповідно, перевірити розмір заборгованості по процентах відповідача не є можливим, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду. Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 , суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення. 
Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року в даній справі залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий 

Судді :