П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 766/11533/19	
Головуючий в 1 інстанції: Єпішина Ю.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Косцової І.П.,
суддів – Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.
за участі секретаря – Стефанцевої Ю.П.

представник апелянта – не з`явися 
позивач – не з`явися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 грудня 2019р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника Зіньковського Олександра Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_1 , в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №1561 від 21.03.2019р. про накладення адміністративного стягнення за  ч.1  ст. 210  КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 119 грн., стягнути з відповідача примусово стягнуті з його заробітної плати грошові кошти у сумі 523 грн. 80коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки була прийнята на підставі протоколу, який оформлено з порушенням вимог чинного законодавства. Крім цього зазначив, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, справу розглянуто за його відсутності, без належного сповіщення про дату, час та місце її розгляду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19 грудня 2019 р. позов задоволено частково.
Суд скасував оскаржувану постанову та закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення. В частині стягнення грошових коштів суд відмовив.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснено відповідачем з порушенням встановленої процедури, а отже оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, Військовий комісар подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалене у справі судове рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті рішення у справі не врахував, що позивач, як військовозобов`язаний, був завчасно повідомлений про виклик його до військового комісаріату, однак у визначений день без поважних причин не з`явився.  В подальшому його було ознайомлено з повідомленням про виклик до комісаріату з метою  складення протоколу про адміністративне правопорушення, яке також було ним проігнороване. Посилаючись на введений в Україні з 17.03.2014 р. особливий період вважає, що постанову у справі про адміністративне правопорушення прийнято законно та обґрунтовано.
ОСОБА_2 не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи належним чином повідомлені.
Відповідно до ч.2  ст.313 КАС України  неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи.

Постановою військового комісара Херсонського об`єднаного міського військового комісаріату полковника ОСОБА_1 від 21.03.2019р.   ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1  ст. 210  КУпАП та піддано штрафу у розмірі 119 грн. (а.с.28).
Підставою для прийняття вказаної постанови стало те, що позивач, як військовозобов`язаний, 22.01.2019 р. о 09год. 00хв. без поважних причин не прибув до військового комісаріату, чим порушив вимоги ч. 3, ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок  і військову службу» та п. 1 Додатку 1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою КМУ від 07.12.2016р №921.
Позивач  вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки була винесена з порушенням встановленої процедури, отже вона підлягає скасуванню в судовому порядку.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок  і військову службу» (далі – Закон №2232-XII ) військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Частиною 10 ст. 1 Закону №2232-XII визначено, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, в тому числі зобов`язані прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних.
Згідно ч. 1 ст. 210 КУпАП відповідальність за  порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявку їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин,    тягнуть за собою накладення штрафу від п`яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Між тим, за приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 2 ст. 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається  протокол  уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 256 КУпАП  у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені  статтею 268  цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
За приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.  Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-1 КУпАП).
Аналіз наведених вище положень норм процесуального права дає підстави для  висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою  ст. 210  КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.
Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі № 760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі № 804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19.
Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено військовим комісаріатом на 21.03.2019р. о 10год. 00хв., про що позивач був повідомлений лише 20.03.2019р.  
Враховуючи, що ОСОБА_2 не був своєчасно, а саме не менше, ніж за три дні поінформований про час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті ст. 210  КУпАП, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірність оскаржуваної постанови №1561 від 21.03.2019р.
При цьому, колегія суддів зазначає, що факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною, як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 813/3355/16, від 31 жовтня 2019 року у справі № 822/681/16.
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що в порушення вимог статті 256 КУпАП  протокол  про адміністративне правопорушення не містить інформацію а ні про свідків правопорушення, а ні про місце складення протоколу, а ні про дату його отримання позивачем.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України  в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, зважаючи на неподання відповідачем у справі належних та достатніх доказів на підтвердження законності постанови про адміністративне правопорушення, винесеної відносно ОСОБА_2 , зокрема: дотримання порядку її винесення, своєчасне повідомлення особи, яка притягається до відповідальності, про час та місце розгляду справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для її скасування.
З приводу інших наведених апелянтом доводів судова колегія зазначає, що останні  не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не є підставою для скасування правильно вирішеного по суті судового рішення.
Враховуючи, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції на підставі  ст. 316 КАС України  залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст.  308,  310,  315,  316,  321,  322,  325,  329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 грудня 2019 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Косцова І.П.	
Судді	    	Осіпов Ю.В.   Скрипченко В.О.	
Повне судове рішення складено 19.02.2020 року.