УХВАЛА

21 лютого 2020 року 
Київ
справа №826/10947/13-а
адміністративне провадження №К/9901/4215/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Олендера І.Я., 
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф., 

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2020 у справі №826/10947/13-а за адміністративним позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» до Офісу великих платників податків ДПС України про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією «Сантрейд» звернулося до суду з адміністративними позовом до Офісу великих платників податків ДПС   про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень. 

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2019 адміністративний позов задоволено.

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 09.01.2020 визнавши неповажними причини пропуску Офісом великих платників податків ДПС строку на апеляційне оскарження відмовив у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2019  у справі №826/10947/13-а.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Офіс великих платників податків ДПС 12.02.2020 звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду. В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Зокрема, податковий орган вказує на незаконність прийняття рішення суду апеляційної інстанції, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі зважаючи на відсутність законних підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження. Відповідач вважає, що своєчасне подання апеляційної скарги при первинному зверненні до суду є підставною для поновлення пропущеного строку повторно поданої апеляційної скарги з подальшим відкриттям провадження у справі. Недостатність бюджетних асигнувань необхідних для сплати судового збору та тривалість проведення процедури безспірного списання коштів за виконавчими провадженнями відносно Офісу великих платників податків ДПС є обставинами, які не залежать від волі податкового органу, та свідчать про наявність підстав для визнання поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. На думку відповідача, порушення порядку здійснення процесуальної дії апеляційного оскарження, за умови сплати судового у розмірі визначеному законом, не повинно впливати доступу до суду.

При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС, судом з`ясовано наступні обставини.

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 05.02.2019 позовні вимоги задовольнив. Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 23.04.2013 №0000234050 та №0000224050. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, Офіс великих платників податків ДПС оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2019 вказану апеляційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України (ненадання доказів сплати судового збору). Цією ж ухвалою визначено строк, терміном у десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, протягом якого особа має право усунути виявлені судом недоліки апеляційної скарги.

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17.05.2019 подану Офісом великих платників податків ДПС апеляційну скаргу повернув заявнику з підстав невиконання останнім вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2019 про залишення апеляційної скарги без руху.

Скориставшись наданим процесуальним правом повторного звернення до суду, Офіс великих платників податків ДПС вдруге 11.12.2019, тобто після значного спливу часу з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги, подав апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2019 у справі №826/10947/13-а. Також до апеляційної скарги відповідачем було долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду. 

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 апеляційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 298 КАС України у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана з пропуском, визначеного статтею 295 КАС України, строку на апеляційне оскарження, а наведені особою у клопотанні про поновлення такого строку підстави не можуть бути визнані судом неповажними. Цією ж ухвалою заявнику визначено строк на усунення виявлених судом недоліків, терміном у десять днів з дня вручення копії даної ухвали, протягом якого особа має право надати суду заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з посиланням на інші поважні підстави його пропуску з доданням відповідних доказів на їх підтвердження

Суд апеляційної інстанції керувався тим, що скаржник, у клопотанні про поновлення пропущеного строку, не навів поважних причин його пропуску, які могли б бути визнані судом поважними. Зокрема, суд зазначив, що посилання податкового органу на обмежене фінансування, що унеможливило своєчасну сплату судового збору при поданні апеляційної скарги вперше та призвело до її повернення заявнику, не може бути поважною причиною пропуску процесуального строку. Також суд вказав, що обставини пов`язані з фінансуванням податкового органу не надають такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

Крім того, суд апеляційної інстанції звернув увагу, що платіжне доручення №47 долучене до повторно поданої 11.12.2019 апеляційної скарги датоване 29.10.2019, а тому на переконання суду, такі дії суб`єкта владних повноважень є процесуальним зволіканням та не свідчать про наявність у особи наміру добросовісної реалізації належного права на апеляційне оскарження судового рішення.

На виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 про залишення апеляційної скарги без руху відповідачем, в межах відведеного судом строку, на адресу суду було скеровано клопотання про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження відповідач вказав, що несвоєчасне подання апеляційної скарги при повторному зверненні до суду відбулося з незалежних від його волі обставин, які пов`язані з недостатністю на рахунку податкового органу бюджетних асигнувань необхідних для сплати судового збору та тривалістю проведення процедури безспірного списання коштів за виконавчими провадженнями відносно Офісу великих платників податків ДПС. Також, на переконання відповідача, повернення апеляційної скарги заявнику не позбавляє права повторного звернення до суду з апеляційною скаргою, за умови такого звернення протягом року з дня складання повного тексту судового рішення. 

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 09.01.2020 визнав наведені відповідачем підстави пропуску строку апеляційного оскарження неповажними, у зв`язку з чим відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні. 

Відповідно до    частини третьої статті 298 КАС України   апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.    При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. 

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції    відмовляє у відкритті апеляційного провадження (пункт 4 частини перша статті 299 КАС України).

Враховуючи наведене, за результатами оцінки зазначених, у надісланій на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, заяві про поновлення строку апеляційного оскарження підстав, суд може визнати їх поважними та відкрити апеляційне провадження або визнати такі підстави неповажними, у зв`язку з чим відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції ухвалою від 24.12.2019 надавав відповідачу достатній строк для усунення недоліків вдруге поданої апеляційної скарги щодо надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з наведенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Наведені податковим органом у клопотанні, надісланому на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, підстави пропуску строку апеляційного оскарження судом визнано неповажними, у зв`язку з чим у відкритті апеляційного провадження було відмовлено, що відповідає правильному застосуванню КАС України.

Зокрема, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд звернув увагу, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Згідно з частиною першої статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано зауважив, що довготривала процедура погодження та сплати судового збору не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Суд також умотивовано зазначив, що попереднє звернення з апеляційною скаргою, яка не відповідала вимогам процесуального законодавства, та її повернення заявнику, не є об`єктивно непереборною обставиною, що не залежать від волевиявлення особи та не пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою, і в жодному разі не дає право державному органу у будь-який необмежений час після спливу строку на апеляційне оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Відтак, з урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що особа яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а тому невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Крім того, суд окремо наголосив, що з моменту повернення апеляційної скарги заявнику поданої вперше до моменту повторного звернення з апеляційною скаргою до Шостого апеляційного адміністративного суду пройшов значний проміжок часу, що не свідчить про наявність у Офісу великих платників податків ДПС наміру добросовісної реалізації належного особі права на апеляційне оскарження судового рішення та забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги.

Доводи касаційної скарги щодо встановлення судом апеляційної інстанції неправомірних обмежень у реалізації відповідачем права на апеляційне оскарження судового рішення не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права. 

При цьому, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов обґрунтованого висновку, що наведені апелянтом у заявленому клопотанні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження жодним чином не обґрунтовують поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження у даній справі, що свідчить про наявність умотивованих підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2019  у справі №826/10947/13-а.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, частини другої статті 333 КАС України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2020 у справі №826/10947/13-а за адміністративним позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» до Офісу великих платників податків ДПС України про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

............................
І.Я. Олендер 
І.А. Гончарова
Р.Ф. Ханова
Судді Верховного Суду