УХВАЛА

28 лютого 2020 року 
Київ
справа №9901/21/20
адміністративне провадження №П/9901/21/20

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Гусак М. Б., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення,
УСТАНОВИВ:
16 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 2 липня 2019 року № 213дп-19 про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.
До позову додано заяву про поновлення процесуального строку на звернення до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, яку обґрунтовано тим, що ухвалою Верховного Суду від 2 вересня 2019 року у справі № 9901/472/19 вказану позовну заяву було повернуто позивачу у зв`язку із відсутністю на ній його підпису. Як зазначено у заяві про поновлення процесуального строку, вказану ухвалу позивачем було отримано лише 19 грудня 2019 року, оскільки, направлена Верховним Судом на його поштову адресу копія такої ухвали повернулася до суду 9 вересня 2019 року із відміткою «за закінченням терміну зберігання». З огляду на викладене позивач вказав на те, що він був позбавлений можливості вчасно скористатись своїм правом на оскарження. 
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 на підставі статей 160, 161, 169 КАС України залишено без руху у зв`язку із ненаданням позивачем документа про сплату судового збору за подання позову, а також визнання судом неповажними підстав для поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом, вказаних позивачем у відповідній заяві, та надання позивачу можливості зазначити інші підстави для поновлення процесуального строку.
Ухвалою позивачу встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.
24 лютого 2020 року позивачем надіслано до Верховного Суду заяву, в якій він в порядку усунення недоліків позову, посилаючись на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 201/6092/17 та постанову Великої палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц, зазначив про право учасника справи бути належним чином повідомленим про судовий розгляд своєї справи та про встановлений приписами Цивільного процесуального кодексу України порядок направлення судової повістки на його офіційну електронну адресу у разі її наявності або рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною таким учасником справи. При цьому, позивач зазначив про неотримання ним копії ухвали Верховного Суду від 27 січня 2020 року про залишення позову без руху, яку було надіслано судом на вказану у позові адресу його проживання. 
До заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі, зазначеному в ухвалі Верховного Суду від 27 січня 2020 року про залишення позову без руху.
Проаналізувавши надане клопотання, суд дійшов висновку, що позов не може бути прийнятий до розгляду і підлягає поверненню з огляду на таке.
В ухвалі від 27 січня 2020 року про залишення позову ОСОБА_1 без руху Верховний Суд вказав на необхідність позивачу зазначити підтверджені доказами поважні причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з огляду на його повторне звернення до суду з позовною заявою майже через місяць після отримання на електронну адресу (згідно відомостей, наданих позивачем) ухвали Верховного Суду від 2 вересня 2019 року про повернення первинного позову та більш ніж через чотири місяці після оприлюднення вказаної ухвали Верховного Суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
При цьому, позивачем в порушення передбаченого статтею 9 КАС України принципу змагальності сторін не було надано доказів на підтвердження зазначених в позові відомостей про дату отримання ним на електронну адресу копії ухвали Верховного Суду від 2 вересня 2019 року про повернення первинного позову. 
Враховуючи викладене, доходжу висновку, що позивач не виконав належним чином вимоги ухвали Верховного Суду від 27 січня 2020 року про залишення позову без руху та не повідомив суд про поважні причини пропуску місячного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом. Доводи, зазначені ним у заяві, наданій на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27 січня 2020 року про залишення позову без руху, не стосуються питань, поставлених Верховним Судом у вказаній  ухвалі, та жодним чином не сприяють встановленню причин пропуску вказаного процесуального строку.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої  статті 169 КАС України  позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Згідно із частиною восьмою  вказаної статті  повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
З огляду на те, що ОСОБА_1 не усунуто недоліки позовної заяви та не вказано поважних причин для поновлення строку звернення до адміністративного суду, позовна заява підлягає поверненню.
Керуючись статтями  161,  169 Кодексу адміністративного судочинства України,    
УХВАЛИВ:
1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення повернути без розгляду з усіма доданими до неї документами.
2. Повернення адміністративного позову не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття.

Суддя Верховного Суду                                                                                                 М.Б. Гусак