ПОСТАНОВА
Іменем України

14 лютого 2020 року 
Київ
справа №461/9574/15-а
адміністративне провадження №К/9901/44403/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Тацій Л.В., 
суддів: Стеценка С.Г., Чиркіна С.М.,  -
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (далі - Райадміністрація) на постанову Галицького районного суду міста Львова від 14 березня 2017 року (прийняту судом у складі судді Котельви К.О.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року (постановлену судом у складі: головуючого судді Гулида Р.М., суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мімоза» (далі - ТОВ «Мімоза») до Райадміністрації, треті особи: ЛМКП «Айсберг», управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, про визнання незаконним та скасування розпорядження,  -
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2015 року ТОВ «Мімоза» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило визнати незаконним та скасувати розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради «Про демонтаж самовільно влаштованої вентиляції на дворовому фасаді будинку №   7 по вул. Краківській, 7 в місті Львові» №  39 від 12.02.2015.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Галицький районний суд міста Львова постановою від 14 березня 2017 року позов задовольнив.
Визнав незаконним та скасував розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 12 лютого 2015 року №  39.
Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 21 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, зазначив, що позивач прийняв об`єкт оренди разом з іншими конструктивними елементами, в тому числі й витяжною вентиляцією, встановленою на дворовому фасаді будинку № 7 по вул. Краківській в м. Львові ще у 1972  році, а тому проводячи заміну металу існуючої вентиляційної труби, позивач фактично не здійснював її первинного чи конструктивного встановлення.
Отже, як зазначив суд, докази свідчать про те, що при прийнятті розпорядження Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради «Про демонтаж самовільно влаштованої вентиляції на дворовому фасаді будинку №7 по вул. Краківській, 7 в місті Львові» №  39 від 12.02.2015 не було об`єктивно з`ясовано усіх дійсних обставин, що мали значення для прийняття такого розпорядження, а тому воно є незаконним та підлягає скасуванню.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
13 грудня 2017 року Райадміністрація звернулася до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, у якій просить судові рішення скасувати та прийняти нове - про відмову у задоволенні позову.
У скарзі посилається на те, що судами не повно встановлено обставини справи, зокрема не взято до уваги обставини, встановлені у рішенні господарського суду Львівської області від 18 квітня 2016 року у справі №  914/2569/15. У цьому рішенні суди вказали, що згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 19  лютого 2016 року №  4073 вентиляційна система, яка знаходиться на фасаді спірного будинку не відповідає вимогам державних будівельних норм.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 14 грудня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Райадміністрації.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017  року №  2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VІІІ). З цієї дати набула чинності нова редакція КАС.
Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. 
Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22  березня 2018 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Гриців М.І., судді: Берназюк Я.О., Коваленко Н.В.
Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 липня 2019 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 16  липня 2019 року №  999/0/78-19 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стеценко С.Г., Чиркін С.М., справу передано судді-доповідачу.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
ТОВ «Мімоза» займає на підставі договору оренди №  6006 від 25.06.1998 підвал загальною площею 50 кв. м та згідно з договором оренди №  6686 від 25.06.1998 нежитлові приміщення загальною площею 159,3 кв.  м, розташовані на першому поверсі згідно з технічним паспортом по вул. Краківській, 7 в м. Львові, за якими позивач є орендарем, а власником таких приміщень є Управління комунального майна Львівської міської ради.
Відповідно до умов договору оренди нежитлових приміщень №  6686 від 25.06.1998, зокрема пункту 9, позивач прийняв в оренду терміном на 10 років приміщення по вул . Краківській ,  7 загальною площею 159,3 кв.  м, що передавалися орендарю з устаткуванням і інвентарем, що конструктивно з`єднані з орендованим приміщенням, згідно акта прийому-передачі та поверхового плану, котрі є невід`ємними додатками до договору.
Згідно з пп.5.3, 5.5 охоронного договору №  10 від 24.01.2006 укладеного між позивачем та управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради вказано на обов`язок орендаря зберегти всі цінні історико-архітектурні елементи екстер`єру та інтер`єру пам`ятки. Не робити ніяких прибудов до пам`ятки, не переробляти її як ззовні, так і всередині.
Актом технічного стану пам`ятки архітектури при передачі її в оренду (продажі) і встановлення необхідних ремонтно-реставраційних робіт від 26 січня 2006 року, що складений управлінням охорони історичного середовища, встановлено, що через підвали орендовані позивачем, протягнуті металеві короби вентиляції, що виходять до внутрішнього подвір`я, труби водогону, опалення та каналізації.
21.11.2014 актом технічного обстеження будинку №   7 на вул . Краківській , що складений ЛМКП «Айсберг» встановлено факт наявності витяжної вентиляційної системи на дворовому фасаді будинку, та зазначено, що ТОВ «Мімоза» самовільно провело перелаштування приміщення шляхом виведення вказаної вентиляційної системи. 
12.02.2015 видано розпорядження Райадміністрації №  39, яким затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району (витяг з протоколу №  4) та, на підставі якого зобов`язано позивача за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану вентиляцію на дворовому фасаді будинку №   7 на вул. Краківській (Спірне розпорядження).
06.03.2015 ЛМКП «Айсберг» винесено попередження позивачеві №  217 про зобов`язання демонтувати самовільно влаштовану вентиляцію на дворовому фасаді будинку №   7 по вул. Краківській .
Позивач не погодився зі Спірним розпорядженням та звернувся до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у межах доводів касаційної скарги перевірив постановлені у цій справі судові рішення, обговорив доводи касаційної скарги і дійшов висновку про таке.
У справі, що розглядається суди попередніх інстанцій встановили, що ТОВ «Мімоза» на підставі договорів оренди, укладених 25 червня 1998 року, займає підвал та нежитлові приміщення, власником яких є управління комунального майна Львівської міської ради.
Актом технічного стану пам`ятки архітектури при передачі її в оренду (продажі) і встановлення необхідних ремонтно-реставраційних робіт від 26 січня 2006 року, що складений Управлінням охорони історичного середовища, встановлено, що через підвали орендовані позивачем, протягнуті металеві короби вентиляції, що виходять до внутрішнього подвір`я, труби водогону, опалення та каналізації.
Як зазначили суди, вищезазначені обставини свідчать про те, що вентиляційний короб розташований на фасаді будинку №  7 по вул. Краківській в м. Львові є об`єктом, що був цілісно з`єднаний з пам`яткою архітектури та існував станом на дату підписання позивачем договору оренди.
З інвентаризаційної справи будинку № 7 по вул. Краківській в м. Львові , наданої для огляду суду першої інстанції Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», з 08.08.1972 та з 08.11.1990 займане позивачем приміщення використовувалося для випічки кондитерських виробів «Фабрикою заготівельною тресту їдалень №1 м. Львова», відтак в ньому були встановлені печі конструктивно з`єднані з вентиляційною системою, яка проходила через підвальні приміщення будинку і виходила на фасад будинку №7 на вул. Краківській .
Дана обставина підтверджена показами свідків.
Згідно технічних висновків для визначення поточного технічного стану існуючої системи витяжної вентиляції змонтованої на фасаді будинку по вул. Краківській , 7 в м.  Львові наданими ПП «АРК-ПРОЕКТ» від 10.03.14, вентиляційна труба змонтована на фасаді житлового будинку №7 на вулиці Краківській м. Львові характеризується пошкодженнями і деформаціями, що свідчать про вичерпання несучої здатності внаслідок тривалої експлуатації (понад 30 років станом на дату обстеження), внаслідок відсутності ремонтних робіт та зовнішнього втручання щодо збереження конструктивних елементів вентиляційного трубопроводу, наявні ознаки корозії по всій площині витяжної системи. Дані пошкодження та деформації спричинили небезпеку обвалення коробу вентиляційного проводу. На момент обстеження (10.03.2014) частина вентиляційної труби обвалилася і перестала функціонувати. Інша частина перебуває в стані загрози обвалу повітропроводу (розм. 400*400 см), що може призвести до травмування людей та пошкодження майна третіх осіб. У зв`язку з цим, необхідне термінове проведення    протиаварійних заходів шляхом демонтажу чи заміни існуючого вентиляційного повітропроводу на фасаді житлового будинку №7 на вулиці Краківській м. Львові. Ступінь фізичного зносу вентиляційної труби, змонтованої на фасаді житлового буд. №7 на вулиці Краківській м. Львові становить 89,0 %.
Судом першої інстанції також допитувались в якості свідків: головний інженер-проектувальник та експерт по обстеженню, які безпосередньо здійснювали огляд, обстеження та надавали технічні висновки та ствердили, що вентиляційна труба станом на дату огляду перебувала в непридатному стані, експлуатувалася приблизно 30 років, могла обвалитися в будь-який момент внаслідок покриття її корозією, частковим руйнуванням, становила небезпеку для життя, здоров`я та/чи майна третіх осіб, оскільки перебувала в аварійному стані, а тому були надані рекомендації позивачеві щодо негайної ліквідації стану аварійності витяжної труби шляхом її заміни, тобто демонтажу старого металу та заміну новим для запобігання завдання майнової шкоди третім особам та усунення небезпеки життю чи здоров`ю іншим особам.
Суд апеляційної інстанції також зазначив, що висновок №4073 судової будівельно-технічної експертизи від 19.02.2016 на який покликався господарський суд Львівської області в рішенні від 18.04.2016 у справі №914/2569/15, не міг бути диспозитивно прийнятий до уваги судом першої інстанції та покладений в основу рішення по справі, оскільки такий не узгоджується з іншими фактично та неспростовно встановленими обставинами справи. Зокрема, у висновку експертного дослідження №4073 від 19.02.2016 йшлося про факт монтажу вентиляції позивачем в липні 2015 року. Проте, такий висновок суперечить та жодним чином не узгоджується з актом обстеження технічного стану від 21.11.2014, складеним ЛМКП «Айсберг», показами свідків, документальними доказами по справі, якими констатовано те, що вентиляційна труба була змонтована на фасаді житлового будинку №7 на вулиці Краківській м. Львові, ще з 08.08.1972  року і використовувалась для випічки кондитерських виробів «Фабрикою заготівельною тресту їдалень №1 м. Львова», а згодом була разом з приміщення передана в оренду позивачу, який не мав жодного відношення до її монтажу та встановлення.
Отже, суди першої та апеляційної інстанцій ретельно дослідили докази у справі, надали їм належну оцінку та встановили, що позивач прийняв об`єкт оренди разом з іншими конструктивними елементами, в тому числі й витяжною вентиляцією, встановленою на дворовому фасаді будинку № 7 по вул. Краківській в м. Львові ще у 1972  році, а тому, проводячи заміну металу існуючої вентиляційної труби, позивач фактично не здійснював її первинного чи конструктивного встановлення.
З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про незаконність Спірного розпорядження.
В аспекті наведеного слід зазначити, що відповідно до статті 341  Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції чинній до 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Доводи касаційної скарги були предметом перевірки судом апеляційної інстанції і свого підтвердження не знайшли.
Враховуючи наведене, Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15  січня 2020 року №  460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" та статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, - 
постановив:
Касаційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду міста Львова від 14  березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21  листопада 2017 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           Л.В. Тацій
Судді          :                                                                                           С.Г. Стеценко 
                                                                                                                 С.М. Чиркін