Справа №591/7296/19 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.	
Номер провадження 33/816/106/20 	Суддя-доповідач Олійник В. Б. 	
Категорія  124 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Олійник В. Б. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми, від 3 січня 2020 року, якою відносно 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , 
закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, 

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2019 року відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 4 жовтня 2019 року, о 18 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Заз Сенс», реєстраційний № НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 8.7.3. «є» Правил дорожнього руху України, виїхав на заборонений сигнал світлофора на перехресті вулиць Горького та Набережна р. Стрілки у м. Суми, в результаті чого сталось зіткнення керованого ним автомобіля з автомобілем марки «Тойота», реєстраційний № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми, від 3 січня 2020 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 , було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Суддя мотивував своє рішення тим, жоден з досліджених в судовому засіданні доказів, а саме – протоколу про адміністративне правопорушення, схеми дорожньо – транспортної пригоди, письмових пояснень, фотознімків та судового рішення відносно ОСОБА_1 , не доводить наявності в діях водія ОСОБА_2 порушення п. 8.7.3. «є» Правил дорожнього руху України, як такого, що перебуває в причинному зв`язку з подією дорожньо – транспортної пригоди.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування постанови судді та прийняття нової постанови про визнання ОСОБА_2 винним за ст. 124 КУпАП.
Свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки судом не було враховано, що першочергове порушення водієм ОСОБА_2 п. 8.7.3. «є» Правил дорожнього руху України, щодо виконання вимог світлофора, призвело до подальших порушень вимог Правил дорожнього руху України, які безпосереднього знаходяться причинно – наслідковому зв`язку з настанням дорожньо – транспортної пригоди.
ОСОБА_1 зазначає, що постановою Зарічного районного суду м. Суми, від 30 жовтня 2019 року, у його діях не встановлено вини у настанні цієї ж дорожньо – транспортної пригоди з його та ОСОБА_4 участю.
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 участі  у судовому засіданні суду апеляційної інстанції не приймали, будучи повідомленими про час та місце апеляційного розгляду справи належним чином.
Приймаючи до уваги вказану обставину, а також те, що вказані особи не заявили до суду апеляційної інстанції клопотання про відкладення розгляду справи, суд апеляційної інстанції вважає необхідним здійснити апеляційний розгляд справи без участі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, піддавши аналізу доводи апеляційних вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
У виконання вимог цього закону, суд першої інстанції, піддавши аналізу досліджені у судовому засіданні докази, на законних підставах дійшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 порушень п. 8.7.3. «є» Правил дорожнього руху України, які б знаходилися в знаходилися в причинно – наслідковому зв`язку з дорожньо – транспортною пригодою.
Судом першої інстанції було встановлено, що згідно схеми місця дорожньо – транспортної пригоди, складеного відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зіткнення транспортних засобів відбулось поза межами перехрестя – коли вони минули світлофор, тобто в тих умовах, коли хтось із водіїв проявив неуважність, не помітив інший транспортний засіб, чи зайняв невірне положення на проїзній частині або не надав перевагу в русі тощо, тобто в тих умовах, коли виїзд на той чи інший сигнал світлофора на перехрестя вже не має значення.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що дотримання чи порушення водієм ОСОБА_2 п. 8.7.3. «є» Правил дорожнього руху України не перебуває в причинному зв`язку з подією дорожньо – транспортної пригоди, оскільки в даній дорожній обстановці дії водіїв повинні оцінюватись в розумінні дотримання ними інших вимог Правил дорожнього руху України
Однак, працівниками поліції, які оформляли дану дорожньо – транспортну пригоду, порушення водієм ОСОБА_2 інших вимог Правил дорожнього руху України не перевірялось, а згідно ст. ст. 245; 280 КУпАП,  суд, розглядаючи справу, не може виходити за межі протоколу про адміністративне правопорушення та самостійно змінювати обсяг обвинувачення, зокрема, й об`єктивну сторону інкримінованого складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, суд дійшов вірного висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 порушень п. 8.7.3. «є» Правил дорожнього руху України, які б знаходилися в причинно –наслідковому зв`язку з дорожньо – транспортною пригодою, а отже, й складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
З вищевказаних підстав не можуть бути взяті до уваги й доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що першочергове порушення водієм ОСОБА_2 п. 8.7.3. «є» Правил дорожнього руху України щодо виконання вимог світлофора, призвело до подальших порушень вимог Правил дорожнього руху України, оскільки, як уже зазначалося, дотримання чи порушення водієм ОСОБА_2 п. 8.7.3. «є» Правил дорожнього руху України не перебуває в причинному зв`язку з подією дорожньо – транспортної пригоди.
Не спростовують висновків суду й мотиви апеляційної скарги з приводу не встановлення вини іншого водія – ОСОБА_1 у настанні цієї ж дорожньо – транспортної пригоди, оскільки, з постанови судді Зарічного районного суду м. Суми, від 30 жовтня 2019 року, вбачається, що провадження за ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , було закрито у зв`язку з не встановленням в діях ОСОБА_1 порушень п. 16.4 Правил дорожнього руху України, яким урегульовано порядок проїзду перехресть, у той час, як було встановлено, що дорожньо – транспортна пригода сталася поза межами перехрестя.
За наведених обставин у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання постанови суду, відносно ОСОБА_2 , незаконною, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для її скасування, а відповідно, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. 285; 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми, від 3 січня 2020 року, якою відносно ОСОБА_2 , закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу правопорушення, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.
Постанова оскарженню у касаційному порядку не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Олійник В. Б.