ПОСТАНОВА
Іменем України

25 лютого 2020 року 
Київ
справа №723/1964/14-а
адміністративне провадження №К/9901/12913/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,
за участю:
секретаря судового засідання -  Шосенко К.М.
позивача - ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №723/1964/14-а
за позовом ОСОБА_1 до Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування рішень, визнання бездіяльності протиправною, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Боровицького О. А., суддів: Сапальової Т.В., Матохнюка Д.Б.,
в с т а н о в и в :
У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, в якому просив:
- визнати протиправними та скасувати рішення Михальчанської сільської ради №21-27/2014 від 13.02.2014 в частині визнання відсутності земельного спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; 
- визнати протиправними та скасувати рішення Михальчанської сільської ради №60-28/2014 від 07.04.2014 в частині відмови у задоволенні заяви №75 від 27.03.2014;
- визнати протиправними та скасувати рішення Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області № 77-29/2014 XXIX сесії VI скликання від 07.07.2014 в частині надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у приватну власність орієнтовною площею 0,25га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та орієнтовною площею 0,29га для ведення особистого селянського господарства. 
- визнати протиправною бездіяльність Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області в частині не вирішення питання по заяві від 19.05.2014 вх. №134 щодо надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0492 га в оренду для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спірні рішення, а також бездіяльність позивача порушують його права та законні інтереси щодо отримання в користування земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.
Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2016 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення № 21-27/2014р. від 13.02.2014 ХХVІІ сесії VІ скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області.
Визнано протиправним та скасовано рішення № 60-28/2014р. від 07.04.2014 ХХVІІІ сесії VІ скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області
Скасовано рішення № 77-29/2014р. від 07.07.2014 ХХІХ сесії VІ скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області в частині надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у приватну власність площею 0,0492 га, якою користується ОСОБА_1 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення № 60-28/2014р. від 07.04.2014 ХХVІІІ сесії VІ скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області та рішення №77-29/2014р. від 07.07.2014 ХХІХ сесії VІ скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області в частині надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у приватну власність площею 0,0492 га, якою користується ОСОБА_1 .
В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.
Суди встановили, що рішенням № 21-27/2014 від 13.02.2014 ХХVІІ сесії VІ скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області вирішено, що земельний спір між громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по земельній ділянці площею 0,0492 га відсутній, на підставі протоколу постійної комісії з питань земельних відносин та охорони довкілля від 24.01.2014 № 40 та враховуючи те, що відповідно до постанови Сторожинецького районного суду від 17.12.2013 земельна ділянка площею 0,56 га, до якої входить земельна ділянка площею 0,0492 га перейшла у комунальну власність Михальчанської сільської ради.
Позивач звернувся до Михальчанської сільської ради з заявою № 75 від 27.03.2014, в якій зазначав, що він правомірно користується земельною ділянкою площею 0,0492га та просив при вирішенні питання про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації для приватизації землі врахувати його заперечення та виключити земельну площу розміром 0,0492 га з тієї площі землі, щодо якої ОСОБА_2 надається дозвіл на виготовлення технічної документації.
За результатами розгляду вказаної заяви, рішенням № 60-28/2014 від 07.04.2014 XXVIII сесії VI скликання Михальчанської сільської ради Демедюку М.О. відмовлено в її задоволенні з підстав відсутності документів, які підтверджують правомірність користування землею. Зазначено, що Михальчанська сільська рада Сторожинецького району є розпорядником земель комунальної власності, до якої належать земельні ділянки площею 0,56 га, а земельна ділянка площею 0,25 га за цільовим призначенням є земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка площею 0,31га за цільовим призначенням є ділянкою для ведення особистого селянського господарства. Даним рішенням позивача зобов`язано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку в термін 10 днів.
19.05.2014 позивач звернувся до сільради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання в оренду земельної ділянки площею 0,0492га для ведення особистого селянського господарства, до якої додав копію схеми земельної ділянки, копію постанови Сторожинецького районного суду від 23.11.2012, ухвали цього суду від 25.04.2014 та копію генерального плану села Михальча.
На засіданні 29 сесії сільської ради, на якому розглядалась заява позивача від 19.05.2014  вх.№134,  рішення не було прийнято, оскільки не набрало необхідної кількості голосів.
Крім того, п.1.2 рішення №77-29/2014 від 07.07.2014 XXVIII сесії VI скликання Михальчанської сільської ради ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га за рахунок земель громадської забудови та площею 0,29 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення.
Вважаючи вказані рішення та бездіяльність сільради протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з неправомірності оскаржуваних рішень та їх необґрунтованості як таких, що прийнято без урахування усіх обставин.
Апеляційний суд, частково скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішень Михальчанської сільської ради №60-28/2014 від 07.04.2014 та №77-29/2014 від 07.07.2014, мотивував своє рішення тим, що позивачем не було надано документів, що підтверджують правомірність користування земельною ділянкою. Проте, повний пакет документів було надано ОСОБА_2 , а тому у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у наданні їй дозволу на розробку проекту землеустрою.
Позивач не погодився із рішенням апеляційного суду і подав касаційну скаргу з вимогами про його скасування та залишення в силі постанови суду першої інстанції. Зазначає, що він є належним землекористувачем спірної земельної ділянки, а відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання її в оренду порушує його права та законні інтереси.
У поданих запереченнях ОСОБА_2 просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.
Верховний Суд переглянув судове рішення у межах касаційної скарги, з`ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги з огляду на таке.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом положень статті 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або в користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Згідно із частиною шостою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Частиною 7 цієї статті передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. 
На підставі частини десятої статті 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Як установлено матеріалами справи, позивач, звертаючись до сільради із заявою від 27.03.2014, не просив надати йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, а вказував про правомірність користування ним земельною ділянкою площею 0,0492га, яка входить до земельного масиву площею 0,56 га та на яку претендує ОСОБА_2 . Не заперечував проти виділення земельної ділянки ОСОБА_2 , проте просив відповідача не включати земельну ділянку площею 0,0492га.
Михальчанська сільська рада розглянувши вищезазначену заяву відмовила ОСОБА_3 в його клопотанні зазначивши, що ОСОБА_3 не надано документів, що підтверджують правомірність користування ним земельною ділянкою площею 0,0492 га.
Так, рішенням Строжинецького районного суду від 21.01.2011 у справі №2-35/2011 підтверджено, що після скасування рішень та державних актів земельна ділянка площею 0.56га, до якої входить земельна ділянка площею 0,0492га, повернулася у попередній стан, тобто до попереднього власника - Михальчанської сільської ради.
Проте, ОСОБА_3 не надано документів, що підтверджують правомірність користування ним зазначеною земельною ділянкою.
Разом з цим, ОСОБА_2 звернулась до Михальчанської сільської ради щодо надання дозволу на складання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Рішенням № 77-29/2014 від 07.07.2014 ХХІХ сесії VІ скликання Михальчанської сільської ради ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у приватну власність орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та орієнтовною площею 0,29 га для ведення особистого селянського господарства.
За встановлених апеляційним судом обставин, підстав для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою у відповідача не було, оскільки подані нею документи відповідали вимогам ЗК України.
Колегія суддів звертає увагу, що повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України.
При цьому ч.1 ст.186-1 ЗК України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.
З аналізу наведених норм убачається, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та визначені органи, уповноважені розглядати ці питання. Законодавчі норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до належних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ЗК України органи приймають одне з вищезазначених рішень.
При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її власність.
Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22.01.2019 у справі № 371/957/16-а.
Аналізуючи вищезазначені норми, колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду щодо відсутності підстав для скасування рішень Михальчанської сільської ради №60-28/2014 від 07.04.2014 та №77-29/2014 від 07.07.2014, оскільки такі прийнято обґрунтовано та останні не порушують прав та законних інтересів позивача.
Разом з цим, колегія суддів не погоджується з висновками судів щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області щодо не вирішення питання по заяві від 19.05.2014 вх. №134 про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0492 га в оренду для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , з огляду на таке.
Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад входить вирішення відповідно до закону питань з врегулювання земельних відносин.
Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 12 ЗК України  до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
За ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.
Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2. ст. 116 ЗК України).
Стаття 118 ЗК України містить порядок процедури відведення земельних ділянок, регламентуючи на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, обов`язок суб`єкта владних повноважень протягом місяця розглянути заяву про надання дозволу на виготовлення проектної документації 
Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. 
При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.
Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.
Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу і надає особі право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу відповідно до абзацу 3 частини 7 статті 118 ЗК України.
Вказана правова позиція викладена і постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі №509/4156/15-а.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач з метою вирішення клопотання (заяви) позивача від 19.05.2014 не приймав у встановлений законодавством строк та у передбаченій законом формі рішення про надання чи відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що неприйняття жодного з рішень, визначених Земельним кодексом України, за клопотанням позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, є протиправним.
Позивачем постанова апеляційного суду в частині, якою залишено без змін постанову суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та скасування рішення ХХVІІ сесії VІ скликання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №21-27/2014 від 13.02.2014 не оскаржується, а тому, з урахуванням приписів 341 КАС України, не переглядається.
Враховуючи наведене, Суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвалених у справі судових рішень в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області щодо не вирішення питання по заяві від 19.05.2014 вх. №134 та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позову.
Керуючись статтями 344, 350, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2016 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області щодо не вирішення питання по заяві від 19.05.2014 вх. №134 про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0492 га в оренду для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.
Зобов`язати Михальчанську сільську раду Сторожинецького району Чернівецької області розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.05.2014 про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0492 га в оренду для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 .
В решті постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2016 року у нескасованій частині та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик
А.І. Рибачук,
Судді Верховного Суду