П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 522/12869/19	
Головуючий в 1 інстанції: Бондар В.Я.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Запорожана Д.В.,
суддів – Вербицької Н.В., Джабурія О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу  Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2019 року у справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

          У липні 2019 року ГУ ДМС України в Одеській області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України.
          Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року вказаний позов задоволено.
           29 жовтня 2019 року адвокат Гуломова Б.Х. звернулась до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вищенаведеного рішення та просила скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року та ухвалити рішення, яким в задоволені позовних вимог ГУ ДМС України в Одеській області до ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
          Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2019 року задоволено заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року. Скасовано вищенаведене рішення суду, та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову ГУ ДМС України в Одеській області – відмовлено.
          В апеляційній скарзі ГУ ДМС України в Одеській області просить скасувати вищенаведене рішення, як таке, що прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача.
          Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заяви заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та наявності підстав для її задоволення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Згідно положень ч.1 ст.30 Закону вбачається, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
З наведеного вбачається, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто, обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.
Так, у зв`язку з не виконанням в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, ДМСУ звернулось до Приморського районного суду м.Одеси з позовом про примусове видворення за межі території України.
Статтею 289 КАС України передбачено особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства.
Положеннями вказаної статті передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства заходу, зокрема, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Таким чином, при наявності рішення міграційного органу про примусове повернення в країну походження та його невиконання, органи ДМС набувають права звернення до суду з позовом щодо примусового видворення за межі території України та за наслідком наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України можуть звернутись до суду з позовом про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
Приймаючи рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року суд виходив з того, що 05 липня 2019 року ЦМУ ДМС у м. Києві було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження відповідача та зобов`язано його покинути територію України у термін до 19 липня 2019 року.
Однак, у визначений термін відповідач не виконав вказане рішення про примусове повернення в країну походження.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
Відповідно до вищезазначених норм, необхідними ознаками обставин, за яких їх можна вважати нововиявленими, є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не були і не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Подаючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставина заявником зазначено, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області у справі №473/3954/19 від 03 жовтня 2019 року рішення відділу адміністративної діяльності управління міграційного контролю, протидії легальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м.Києві та Київській області від 05 липня 2019 року про примусове повернення громадянина Таджикистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до країни походження або третьої країни та заборону в`їзду на територію України на 3 (три) роки, терміном до 05 липня 2022 року, визнано протиправним та скасовано. Рішення суду набрало законної сили 16 жовтня 2019 року.
Колегія суддів зазначає, що протиправність рішення відділу адміністративної діяльності управління міграційного контролю, протидії легальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області від 05 липня 2019 року про примусове повернення громадянина Таджикистану ОСОБА_1 до країни походження або третьої країни та заборону в`їзду на територію України, є істотною обставиною, що має безумовне значення при прийнятті рішення про примусове видворення за межі території України.
Крім того, судова колегія зазначає, що відповідач був позбавлений об`єктивної можливості знати про існування вказаних обставин, оскільки рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області у справі №473/3954/19 від 03 жовтня 2019 року не існувало на час ухвалення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року.
З огляду на зазначене, наведені заявником обставини є нововиявленими у розумінні КАС України.
В свою чергу, у зв`язку зі скасуванням рішення відділу адміністративної діяльності управління міграційного контролю, протидії легальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області від 05 липня 2019 року про примусове повернення громадянина Таджикистану ОСОБА_1 до країни походження або третьої країни та заборону в`їзду на територію України, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про примусове видворення за межі території України.
Згідно п.2 ч.4 ст.368 КАС України за результатами перегляду рішення за нововиявленими обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.
На підставі вищевикладеного та з огляду на те, що обставина протиправності рішення про повернення в країну походження громадянина Таджикистану ОСОБА_1 на час розгляду справи не була відома, а також враховуючи те, що зникли підстави, обов`язкова наявність яких необхідна для задоволення позову про примусове видворення за межі території України, суд 1-ї інстанції правомірно, та у відповідності до вимог КАС України, переглянув рішення від 29 липня 2019 року за нововиявленими обставинами та правомірно відмовив у задоволенні позову ГУ ДМС України в Одеській області по даних спірних правовідносинах.
Частиною 1 ст. 316 КАС України передбачено, що  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 361, 368 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2019 року у справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                                 Д.В. Запорожан 

Судді:                                                                                                Н.В. Вербицька

                                                                                                    О.В. Джабурія