ПОСТАНОВА
Іменем України

21 січня 2020 року 
Київ
справа №1.380.2019.002335
адміністративне провадження №К/9901/26405/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Губської О.А.,
суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом Управління поліції охорони в Закарпатській області Національної поліції України до ОСОБА_1 про стягнення витрат у зв`язку із проведенням навчання та грошового утримання за час навчання, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Управління поліції охорони в Закарпатській області Національної поліції України на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року, постановлену у складі головуючого судді Крутько О.В.  та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року, прийняту у складі колегії суддів Хобор Р.Б. (головуючий суддя), Попка Я.С., Сеника Р.П.,        

І. Суть спору
1. Управління поліції охорони в Закарпатській області (далі - позивач) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь Управління поліції охорони в Закарпатській області 34633,10 грн в тому числі: 24537,20 грн. витрат у зв`язку з проведенням навчання та 10 095,90 грн. грошового утримання за час навчання. 
2. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у період з 29.06.2017 року по 30.10.2017 року ОСОБА_1 проходив первинну професійну підготовку за професією «охоронник» у Рівненському вищому професійному училищі Департаменту поліції охорони на підставі тристороннього договору про навчання поліцейського за кошти поліції охорони укладеного між позивачем, відповідачем та Рівненським вищому професійним училищем Департаменту поліції охорони. Позивач зазначає, що пунктом 4.5 договору передбачено, що у разі звільнення особи зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчального закладу (проходження первинної професійної підготовки) відповідач зобов`язується відшкодувати понесені позивачем витрати у зв`язку з проведенням навчання та виплатою грошового утримання за час навчання. Оскільки, 28.03.2019 відповідач був звільнений зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, то позивач вважає, що його порушене право на відшкодування коштів за час навчання ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням умов договору про навчання поліцейського за кошти поліції охорони, підлягає захисту шляхом звернення до адміністративного суду з позовом про відшкодування коштів у зв`язку із проведенням навчання та грошового утримання за час навчання ОСОБА_1 
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3. Відповідно до наказу Управління поліції охорони в Закарпатській області «По особовому складу» № 41 о/с від 27.06.2017 року, ОСОБА_1 з 27 червня 2017 року вперше прийнято на службу в поліцію, поліцейським взводу охорони об`єктів та публічної безпеки роти Управління поліції охорони в Закарпатській області, з присвоєнням спеціального звання «рядовий поліції».
4. 29.06.2017 між Управлінням поліції охорони в Закарпатській області з однієї сторони та поліцейським, якого вперше прийнято на службу в Управління поліції охорони в Закарпатській області ОСОБА_1. з іншої сторони та Рівненським вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони, укладено договір про навчання поліцейського за кошти поліції охорони № 15/116, предметом якого є проходження поліцейським первинної професійної підготовки за професією «охоронник» і кваліфікацією третього розряду у період з 29.08.2017 до 30.10.2017.
5. Пунктом 4.5 договору передбачено, що у разі звільнення особи зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчального закладу (проходження первинної професійної підготовки) особа зобов`язується відшкодувати понесені позивачем витрати у зв`язку з проведенням навчання та виплатою грошового утримання за час навчання.
6. 28.03.2019 на підставі наказу Управління поліції охорони в Закарпатській області «По особовому складу» № 45 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1  статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
7. Підставою звернення до суду стало не відшкодування ОСОБА_1 , у зв`язку із звільненням зі служби в поліції, за відповідним наказом відповідача, витрат у зв`язку із проведенням навчання та грошового утримання за час навчання.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
8. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у відкритті провадження у вказані справі відмовлено. Роз`яснено позивачу право на звернення до суду з даним позовом у порядку цивільного судочинства.
9. Суд першої інстанції виходив з того, що вказаний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки зазначений спір не є публічно-правовим, і має вирішуватися судом за правилами ЦПК України.
10. Не погодившись із вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, з посиланням на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права та просив скасувати оскаржувану ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
11. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд першої інстанції не врахував, що відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 804/285/16, спір за зверненням суб`єкта владних повноважень до фізичної особи про стягнення витрат у зв`язку із проведенням навчання та грошового утримання за час навчання підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. З цих підстав позивач вважає, що спір про стягнення витрат у зв`язку із проведенням навчання та грошового утримання за час навчання ОСОБА_1 підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства
12. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 09 серпня 2019 року апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Закарпатській області Національної поліції України залишено без задоволення. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року залишено без змін.
13. Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився з його висновками щодо того, що цей спір не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки права і обов`язки сторін ґрунтуються виключно на договорі. Спірні правовідносини з приводу стягнення витрат у зв`язку із проведенням навчання та грошового утримання за час навчання, які склалися між Управлінням поліції охорони в Закарпатській області Національної поліції України та ОСОБА_1 визначенню публічно-правового спору не відповідають, оскільки Управління поліції охорони в Закарпатській області Національної поліції України в цьому спорі не здійснює публічно-владні управлінські функції, а спірні правовідносини склалися виключно з підстав невиконання умов договору про навчання поліцейського за кошти поліції охорони № 15/116 від 29 червня 2017 року. При цьому, апеляційний суд не застосував висновок Великої Палати Верховного Суду, за яким цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, викладений в постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16, оскільки цей висновок стосується норм  Закону України «Про міліцію», якими по іншому ніж  Законом України «Про Національну поліцію»  було врегульоване питання відшкодування витрат понесених на навчання та право звернення суб`єкта владних повноважень з відповідним позовом, а тому висновки суду першої інстанції про закриття провадження у цій справі і її розгляд в порядку цивільного судочинства є обґрунтованими.
ІV. Провадження в суді касаційної інстанції
14. Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями позивач звернувся до Верхового Суду з касаційною скаргою.
15. У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та за наслідками розгляду прийняти відповідні рішення.
16. В обґрунтування касаційної скарги вказує, що ним не було порушено строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
17. Відповідач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався, що відповідно до  статті 338 КАС України  не перешкоджає касаційному перегляду справи.
18. Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2019 року справу №1.380.2019.002335 за позовом Управління поліції охорони в Закарпатській області Національної поліції України до ОСОБА_1 про стягнення витрат у зв`язку із проведенням навчання та грошового утримання за час навчання передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з оскарженням учасником справи рішень судів попередніх інстанцій з підстав порушення правил предметної юрисдикції.
19. Повертаючи справу до Касаційного адміністративного суду, Велика Палата Верховного Суду у своїй ухвалі від 12 грудня 2019 року вказала, що нею вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, зокрема, у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16.

V. Джерела права й акти їх застосування 
20.   Відповідно до  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
21. За правилами частини 1  статті 2 КАС України  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
22. Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини 1  статті 4 КАС України  адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
23. Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
24. За правилами пункту 1 частини 1  статті 19 КАС України  юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
25. Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 170 КАС України  суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
26. Відповідно до ст.72 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» професійне навчання поліцейських складається з:
первинної професійної підготовки;
підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання;
післядипломної освіти;
службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.
Порядок, організацію та терміни проведення професійного навчання визначає Міністерство внутрішніх справ України.
27. Згідно із ст.73 вказаного Закону поліцейські, які вперше прийняті на службу в поліції, з метою набуття спеціальних навичок, необхідних для виконання повноважень поліції, зобов`язані пройти первинну професійну підготовку за відповідними навчальними програмами (планами), затвердженими Міністерством внутрішніх справ України.
Положення цієї статті не поширюються на тих, хто здобуває вищу освіту на денній формі навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.
Порядок і умови проходження первинної професійної підготовки  визначає Міністерство внутрішніх справ України.
Поліцейські після успішного закінчення курсу первинної професійної підготовки повертаються до органів (закладів, установ) поліції, з яких вони були направлені для проходження первинної підготовки, для подальшого проходження служби в поліції відповідно до цього Закону.
VІ. Оцінка Верховного Суду
28. Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що спір у цій справі не є публічно-правовим, а має вирішуватися за правилами  Цивільного процесуального кодексу України.
29. Крім того, апеляційний суд виходив з того, що спірні правовідносини з приводу стягнення витрат у зв`язку із проведенням навчання та грошового утримання за час навчання, які склалися між Управлінням поліції охорони в Закарпатській області Національної поліції України та ОСОБА_1 , визначенню публічно-правового спору не відповідають, оскільки Управління поліції охорони в Закарпатській області Національної поліції України в цьому спорі не здійснює публічно-владні управлінські функції, а спірні правовідносини склалися виключно з підстав невиконання умов договору про навчання поліцейського за кошти поліції охорони від 29 червня 2017 року № 15/116.
30. Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду вже висловила правову позицію з питань юрисдикції спорів, які виникають щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень, у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16.
31. У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у своїх постановах від 14 березня 2018 року в справі № 461/5577/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15 та дійшла висновку, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.
У рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів  статті 19 КАС  України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
32. Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду і у вказаній справі в ухвалі від 12.12.2019.
33. З огляду на вищевикладене Суд не вбачає наявність підстав для відмови у відкритті провадження за позовом Управління поліції охорони в Закарпатській області Національної поліції України у зв`язку з тим, що спір у даній справі не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має розглядатись за правилами цивільного судочинства, що свідчить про помилковість висновків судів попередніх інстанцій.
34. Відповідно до частини першої  статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України  підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
35. Враховуючи зазначене, касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року підлягають скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями  341,  345,  349,  353,  355,  356,  359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Управління поліції охорони в Закарпатській області Національної поліції України задовольнити.
2. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року у справі №1.380.2019.002335 скасувати, а справу направити до Львівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. А. Губська

Судді                                                                                                    Л.О. Єресько
                                                  
                                                                                                    А.Г. Загороднюк