ПОСТАНОВА
Іменем України

29 листопада 2019 року 
Київ
справа №569/7842/16-а
адміністративне провадження №К/9901/23199/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Уханенка С. А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, провадження за якою  відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року у справі за позовом (головуючий суддя - Капустинський М.М., судді: Жизневська А.В., Котік Т.С.),
ВСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1. У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - ВДВС Рівненського МУЮ ГТУЮ у Рівненській області), в якому просив скасувати постанову ВДВС Рівненського МУЮ ГТУЮ у Рівненській області від 07 червня 2016  року ВП №  51323720 про відкриття виконавчого провадження.
2. Позов обґрунтовано тим, що постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області  від 11 вересня 2015 року у справі №  359/7952/15-п ОСОБА_1 визнано винним у порушенні статті 471 Митного кодексу України (далі - МК України) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Посилаючись на те, що позивач проживає у Києві, а виконавче провадження відкрите ВДВС Рівненського МУЮ ГТУЮ у Рівненській області та після закінчення строку пред`явлення виконавчого документа, просив суд задовольнити позов.
ІІ. Встановлені судами обставини справи
3. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2015 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року, у справі №359/7952/15-п ОСОБА_1 визнано винним у порушенні статті 471 МК України відповідно до протоколу про порушення митних правил №0295/125120101/15 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1  700,00 грн. Вилучені згідно з протоколом про порушення митних правил №0477/125120104/15 кошти у сумі 50  000,00 грн конфісковано у дохід держави. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
4. Вказане судове рішення перебувало на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві  (далі - ВДВС Оболонського РУЮ у місті Києві) до 13 квітня 2016 року.  
5. 13 квітня 2016 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві Гусєвою Я.А. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, а постанову про стягнення виконавчого збору, постанову про арешт майна боржника та постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій направлено до ВДВС Рівненського МУЮ за належністю, оскільки боржник у встановлений строк борг не сплатив, а за інформацією, наданою органом Пенсійного фонду, ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Акватон» (далі - ТОВ ВП «Акватон»), що знаходиться за адресою: місто Рівне, вулиця Б.Хмельницького, 50.
6. 16 червня 2016 року на адресу ТОВ ВП «Акватон» надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 07 червня 2016 року ВП №51323720, винесена державним виконавцем ВДВС Рівненського МУЮ ГТУЮ у Рівненській області Матвійчук І.О. за результатами розгляду заяви ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві щодо примусового виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2015 року у справі №359/7952/15-п.
7. Предметом спору у зазначеній справі є правомірність постанови ДВС про відкриття виконавчого провадження від 07 червня 2016 року ВП №51323720.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення.
8. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 липня 2016 року позов задоволено. Скасовано постанову державного виконавця ВДВС Рівненського МУЮ ГТУЮ у Рівненській області від 07 червня 2016 року ВП №51323720 про відкриття виконавчого провадження.
9. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем відкрито виконавче провадження після закінчення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.
10. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року скасовано постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 08 липня 2016 року та прийнято нове судове рішення про відмову у позові.
11. Перевіряючи рішення суду першої інстанції та скасовуючи його, апеляційний суд виходив з того, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 23 Закону України від 21 квітня 1999 року №  606-XIV «Про виконавче провадження», норми якого діяли на час відкриття виконавчого провадження ВДВС Оболонського РУЮ м.Києва (далі - Закон №606- XIV) строки пред`явлення документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Враховуючи те, що ВДВС Оболонського РУЮ м.Києва відкрило виконавче провадження у межах визначеного законодавцем строку - 24 грудня 2015 року і матеріали цього провадження надійшли  до відповідача 01 червня 2016 року, прийняття виконавчого документа до виконання ВДВС Рівненського МУЮ ГТУЮ у Рівненській області, з урахуванням переривання строку його пред`явлення, відбулося у межах визначеного законодавцем строку.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції, вимоги касаційної скарги та аргументи сторін.
12.  Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
13. Заявник зазначив, що судове рішення не відповідає вимогам статті 159 КАС України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), оскільки  суди не надали належної правової оцінки його доводам про те, що строк пред`явлення виконавчого документа закінчився 29 січня 2016 року, а відкриваючи виконавче провадження, відповідач не перевірив дотримання ВДВС Оболонського РУЮ м.Києва таких строків під час відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення у справі №359/7952/15-п.
14. Суд апеляційної інстанції надав оцінку доказам, які не були предметом дослідження у суді першої інстанції чим порушив положення частини шостої статті 71 КАС України (у редакції, чинній до 15  грудня 2017 року).
15.  Ухвалою Вищого адміністративного суду від 12 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
16. Заперечення на касаційну скаргу від ВДВС Рівненського МУЮ ГТУЮ у Рівненській області не надійшли.
17. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» КАС України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №  2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
18. Вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду у лютому 2018 року.
V. Джерела права й акти їх застосування
19. Частинами першою - другою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
20. До 05 січня 2017 року умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню  у разі невиконання їх у добровільному порядку визначались Законом №606-XIV. 
21. Пунктом 1 частини першої статті 22 Закону №606-XIV встановлено, що посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох місяців.
22. За приписами пункту 1 частини другої статті 22 Закону №606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї  статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення,  а в разі якщо  судове рішення  підлягає  негайному  виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
23. Статтею 23 Закону №606-XIV визначалися обставини, за яких допускалося переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, зокрема, строки пред`явлення  виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання (пункт 1 частини першої зазначеної норми).
24. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що норми статті 22 Закону №606-XIV щодо строків, встановлених для виконання судових рішень необхідно застосовувати у системному зв`язку із нормами статті 23 цього Закону, що передбачають умови, за яких ці строки можуть змінюватись. Тому, вирішуючи питання щодо правомірності дій органу виконавчої служби під час прийняття виконавчого документа до виконання, строк пред`явлення якого закінчився, судам необхідно перевірити чи мали місце обставини, передбачені статтею 23 Закону №606-XIV, за яких цей строк можливо був перерваний.
VI. Позиція Верховного Суду
25.  Перевіряючи рішення суду першої інстанції та скасовуючи його, судом апеляційної інстанції встановлено, що постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11  вересня 2015 року у справі №  359/7952/15-п переглянута та залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції 28 жовтня 2015 року. Виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового рішення відкрито державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ м.Києва 24 грудня 2015 року, тобто  у межах визначеного законодавцем тримісячного строку. У зв`язку з невиконанням боржником судового рішення за місцем його проживання, матеріали виконавчого провадження передано з ВДВС Оболонського РУЮ м.Києва до ВДВС Рівненського МУЮ ГТУЮ у Рівненській області за місцем роботи ОСОБА_1 про що у квітні 2016 року державному виконавцю повідомлено органом Пенсійного фонду. Тобто у цій справі мали місце обставини, передбачені статтею 23 Закону №606-XIV, а отже строк пред`явлення до виконання судового рішення був перерваний.
26. Враховуючи те, що матеріали виконавчого провадження надійшли до відповідача у червні 2016  року, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що  приймаючи 07 червня 2016 року постанову про відкриття виконавчого провадження державний виконавець ВДВС Рівненського МУЮ ГТУЮ у Рівненській області не порушував строків, встановлених Законом №606-XIV.
27. Верховний Суд відхиляє аргументи ОСОБА_1 щодо обов`язку державного виконавця ВДВС Рівненського МУЮ ГТУЮ у Рівненській області перевірити дотримання строків виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ м.Києва під час відкриття ним виконавчого провадження у грудні 2015 року, оскільки норми Закону №606-XIV не зобов`язують державних виконавців здійснювати такі перевірки у разі переривання строків, за обставин, визначених статтею 23 Закону №606-XIV.
28. Доводи позивача щодо порушення судом апеляційної інстанцій процесуальних норм під час встановлення ним обставин справи та перевірці доказів, мають оціночний характер та не знайшли підтвердження під час перевірки судом касаційної інстанції  правильності застосування апеляційним судом норм процесуального права.
29. Отже, судом апеляційної інстанції під час розгляду справи не допущено порушень норм матеріального та процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.
30. За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
VІI. Судові витрати
31.   З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасником справи, на користь якого ухвалено судове рішення, у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.   Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року залишити без змін.
3. Судові витрати не розподіляються.
4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                                                           С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська