ПОСТАНОВА
Іменем України

29 січня 2020 року 
Київ
справа №825/3318/15-а
касаційне провадження №К/9901/39167/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                 Єзерова А.А., Саприкіної І.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 (головуючий суддя: Епель О.В., судді: Аліменко В.О., Карпушова О.В.) у справі №825/3318/15-а за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» Гаджиєва Сергія Олександровича, третя особа: Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК» про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2017 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивачка) звернулася до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-1 або ФГВФО), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича (далі - відповідач-2), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» Гаджиєва Сергія Олександровича (далі - відповідач - 3 або Уповноважена особа Фонду), третя особа: Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК» (далі - АТ «ІМЕКСБАНК»), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила:
визнати протиправними дії відповідача-2 щодо ненадання до ФГВФО додаткової інформації стосовно зміни належної ОСОБА_1 суми до виплати за рахунок Фонду y розмірі 103 000 грн; 
зобов`язати відповідача-2 надати до ФГВФО додаткову інформацію щодо позивачки в частині зміни належної їй до виплати суми у розмірі 103 000 грн;
зобов`язати ФГВФО внести зміни до інформації про вкладника - ОСОБА_1 у загальному реєстрі вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», яка має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та за рахунок останнього здійснити виплату відшкодування за вкладом (депозитом) розміщеному в АТ «ІМЕКСБАНК» у розмірі  103 000 грн.
На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є вкладником         АТ «ІМЕКСБАНК» в розумінні положень Закону України від 23.02.2012 №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №4452-VI), а тому набула право бути включеною до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в неплатоспроможному банку за рахунок ФГВФО. Позивачка зазначає, що жодних дій з перерахування з власного поточного рахунку на рахунок іншої особи коштів у сумі 50    000 грн не вчиняла та таких розпоряджень банківським працівникам не давала, а отже перерахування коштів у зазначеній сумі на рахунок третьої особи є незаконним, у зв`язку з чим правоохоронними органами порушено кримінальне провадження.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.01.2016 адміністративний позов задоволено частково: 
зобов`язано ФГВФО внести зміни до інформації про вкладника - ОСОБА_1 у загальному реєстрі вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду щодо суми до виплати, яка повинна бути відповідно до вкладу (депозиту) розміщеному в АТ «ІМЕКСБАНК» у розмірі 50 000 грн та за рахунок останнього здійснити виплату відшкодування за вкладом (депозитом) розміщеному в АТ «ІМЕКСБАНК» у зазначеній сумі. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у межах службового розслідування встановлено факт незаконного перерахування працівником банку з рахунок позивачки на рахунок іншого клієнта коштів у сумі 50    000 грн, то відповідно Фонд, у межах повноважень органів управління і органів контролю банку щодо контролю за дотриманням законодавства України, мав повернути ці кошти на рахунок ОСОБА_1 з подальшим їх відшкодуванням в порядку, визначеному Законом №4452-VI. Також суд першої інстанції у межах спірних правовідносин надав оцінку ордеру, на підставі якого власне і було здійснено списання коштів, в контексті відповідності його критеріям належності та допустимості, як доказу.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 скасовано постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.01.2016 в частині задоволених позовних вимог та у цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В решті постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.01.2016 залишено без змін.
Ухвалюючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи на момент прийняття НБУ рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я. Тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. У спірному випадку на момент віднесення АТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних на рахунку позивачки обліковувалися кошти у сумі 55    301,23 грн, які були відшкодовані їй у межах гарантованої суми вкладу, що не заперечується сторонами. Що стосується коштів у сумі 50    000 грн, то такі на момент віднесення банку до неплатоспроможних на рахунку позивачки не обліковувалися, а тому підстави для внесення відомостей про зазначену частину вкладу при складанні переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК» - відсутні. Також суд апеляційної інстанції констатував, що на момент розгляду справи триває кримінальне провадження за фактом шахрайських дій з боку невстановлених осіб, спрямованих на заволодіння грошовими коштами, в т.ч., і ОСОБА_1 . 
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивачка подала касаційну скаргу, у якій з посиланням на порушення судом норм матеріального права просить суд касаційної інстанції скасувати вказане судове рішення, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. Касаційна скарга обґрунтована тим, що    позивачка є вкладником АТ «ІМЕКСБАНК», а отже набула право на відшкодування коштів в межах гарантованої суми вкладу, тобто загалом у сумі 103    000 грн. Незаконне перерахування з її рахунку частини суми вкладу не може бути підставою для позбавлення гарантій, встановлених для вкладників Законом №4452-VI.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.07.2017 відкрито касаційне провадження у справі.
15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон №2147-VIII), яким КАС України    викладено в новій редакції.
Підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції згаданого Закону    передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У березні 2018 року цю справу передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
В порядку статті 31 КАС України, пункту 15 Перехідних положень КАС України за результатами повторного автоматизованого розподілу від 26.06.2019 визначений новий склад суду.
Ухвалою Верховного Суду від 27.01.2020 справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 345 КАС України.
Від ФГВФО на адресу суду касаційної інстанції надійшли письмові заперечення на касаційну скаргу, у яких останній з посиланням на законність та обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції просив суд залишити оскаржуване судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Інші учасники справи правом на подачу відзиву на касаційну скаргу не скористалися.
Верховний Суд переглянув оскаржуване судове рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з`ясував повноту фактичних обставин справи, встановлених судом, перевірив правильність застосування норм матеріального і процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15.12.2014 між позивачкою та               АТ «ІМЕКСБАНК» було укладено договір банківського вкладу у гривні України №610020774, згідно умов якого банк приймає кошти вкладника в сумі 103    000 грн строком на 28 днів на депозитний рахунок № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 зі сплатою 18 % річних.
На виконання умов зазначеного договору 13.01.2015 на рахунок позивачки з рахунку іншого клієнта банку було перераховано грошові кошти у сумі 103    000 грн, що підтверджується інформацією з виписки по рахункам за період з 12.02.2015 по 02.11.2015.
Правлінням Національного банку України 26.01.2015 прийнята постанова №50 «Про віднесення АТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних».
На підставі даної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «ІМЕКСБАНК» № 16, згідно з яким з 27.01.2015 розпочато процедуру виведення АТ «ІМЕКСБАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «ІМЕКСБАНК» - Северина Юрія Петровича. Тимчасову адміністрацію в АТ «ІМЕКСБАНК» запроваджено строком на три місяці з 27.01.2015 по 26.04.2015 включно.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015 № 84 строк проведення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» та повноваження уповноваженої особи Фонду було продовжено до 26.05.2015 включно.
На підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» від 21.05.2015 № 330, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 27.05.2015 прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» № 105, згідно з яким з 27.05.2015 розпочато процедуру ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання; уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Ю.П. строком на 1 рік з 27.05.2015 по 26.05.2016 включно.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №189 від 19.10.2015 Уповноважену особу Фонду змінено на ОСОБА_2 
Для отримання коштів по вкладу в АТ «ІМЕКСБАНК» позивачка звернулася до установи банка-кореспондента - ПАТ «Банк Михайлдівкський», у результаті чого їй були виплачені кошти в розмірі 55 301,23 грн.
Інша частина вкладу (50    000 грн) відшкодована не була через відсутність коштів на рахунку позивачки.
У зв`язку з цим позивачка звернулася до Уповноваженої особи Фонду із заявою щодо нестачі коштів на її рахунку, відкритому в АТ «ІМЕКСБАНК» та виплати цих коштів у порядку, визначеному Законом №4452-VI.
30.09.2015 Уповноважена особа Фонду листом № 6263 повідомила позивачку про те, що на підставі її заяви проведено службове розслідування, у ході якого встановлено, що кошти з рахунку ОСОБА_1 були перераховані на інший рахунок, у зв`язку з чим до Чернігвського МВ УМВС України в Чернігівській області було направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення та матеріали службового розслідування.
Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивачка звернулася з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд зазначає таке.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом      №4452-VI.
Пунктом 3 та 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;
вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Частиною першою статті 3 Закону №4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.
Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000,00 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.
Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу станом на момент прийняття НБУ рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та статусу вкладника у особи. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент складання Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду на вкладному (депозитному) рахунку позивачки обліковувалася сума вкладу у розмірі 55 301,23 грн (з урахуванням нарахованих їй відсотків), відомості власне про яку і були включені до зазначеного переліку та в наступному виплачена ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією, зазначеній у заяві на видачу готівки №897039 від 12.05.2015.
Разом з тим, кошти у сумі 50    000 грн на підставі меморіального ордеру №19635 від 16.01.2015 були перераховані з рахунку позивачки на рахунок іншого клієнта банку - ОСОБА_3 . 
Відповідно до пункту 1.19-1 частини першої статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.
Тобто кошти у сумі 50    000 грн станом на момент прийняття НБУ рішення про віднесення АТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних (26.01.2015) на рахунку позивачки не обліковувалися, що у свою чергу свідчить про відсутність у Уповноваженої особи Фонду підстав для внесення відомостей про ці кошти до переліку.
Судом апеляційної інстанції також встановлено, що за фактом шахрайських дій з боку невстановлених осіб, спрямованих на заволодіння грошовими коштами, в т.ч., і ОСОБА_1 , правоохоронними органами порушено кримінальне провадження, в межах якого позивачку визнано потерпілою.
Станом на момент вирішення цієї справи вирок щодо посадових осіб банку судом не постановлений.
Таким чином наразі відсутні підстави вважати банківські проводки з перерахування грошових коштів з рахунку позивачки на рахунок іншого клієнта банку незаконними.
За наведеного правового регулювання та встановлених судом апеляційної інстанції у справі обставин, колегія суду погоджується з висновком апеляційного суду про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом апеляційної інстанції. Касаційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в позовній заяві, запереченнях на апеляційну скаргу та з урахуванням яких судом апеляційної інстанції вже надано оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга позивачки не містить. 
Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 у справі №825/3318/15-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                       С. М. Чиркін
                                                                                      А. А. Єзеров                                                                                                    
                                                                                                І. В. Саприкіна