ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04 березня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 484/15/20	

Головуючий в 1 інстанції: Маржина Т.В.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

          розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 січня 2020 року, прийняту в м. Первомайськ, Миколаївської області, повний текст ухвали виготовлено 29 січня 2020 року, по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до    Сумської митниці Державної фіскальної служби України  про скасування постанови про порушення митних правил, - 
ВСТАНОВИЛА:
В січні 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0598/80500/19 від 21.08.2019 року, а справу закрити за відсутністю складу адміністративного  правопорушення.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 січня 2020 р. позовну заяву було залишено без руху та надано позивачці десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви. В ухвалі було зазначено, що,  як вбачається з матеріалів справи, позивачка просить скасувати постанову про порушення митних правил, винесену 21.08.2019 року. Позов подано 27.12.2019 року і отримано судом 08.01.2020 року, тобто після спливу десятиденного строку на оскарження. Позивачка мала право оскаржити постанову у строк до 01.09.2019 року, включно. Позивачка стверджує, що отримала оскаржувану постанову 06.09.2019 року. Натомість не надано доказів, які б підтверджували, коли саме нею отримано постанову. Також позивачка зазначає, що вже зверталась до суду з наданим позовом у вересні 2019 року. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.10.2019 року в задоволенні позову відмовлено. Нею подано апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої рішення суду було скасовано у зв`язку із пред`явленням позову до неналежного відповідача. Постанову суду позивач отримала 27.12.2019 року, а тому вважає, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві причини пропуску строку звернення до суду є неповажними. Неналежний відповідач у попередній справі визначений самою позивачкою і таким чином є обраний нею способом реалізації свого права на оскарження постанови Сумської митниці ДФС. Крім того, судом зазначено, що позивачкою не надано доказів, на які вона посилається в позовній заяві, зокрема, щодо перетину Державного кордону   України. Також надані позивачкою копії письмових доказів неякісні, в них відсутня частина тексту, що унеможливлює правильне розуміння їх змісту; постанова суду не завірена належним чином. Крім того, судом зазначено, що не надано документів на підтвердження особи, яка звертається до суду; реєстрації її місця проживання, що позбавляє суд можливості правильно визначити територіальну підсудність.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачці строку для усунення її недоліків.
27 січня 2020 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просила поновити строк для подання адміністративного позову. В заяві позивач зазначила, що  факт подання позовної заяви у вересні 2019 року (в межах позовної давності) вказано в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 року. Більше того, ні в рішенні Первомайського міськрайоиного суду, ні в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 року не вказано про порушення нею строків на звернення з адміністративним позовом. Також в ухвалі вказано, що причини пропуску строку на звернення до суду, а саме в зв`язку з винесенням Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 року, в якій суд встановив, що вона повинна була звертатися до суду не з позовом до особи, яка склала оскаржувану постанову, а з позовом до органу, який її виніс, є неповажними, оскільки неналежний відповідач визначений позивачем особисто і таким чином є обраний нею способом реалізації її права на оскарження постанови Сумської митниці ДФС. Проте, позивач не погоджується з таким твердженням, оскільки, як вказано у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 року суд першої інстанції не скористався положеннями ст.48 КАС України, не здійснив заміну відповідача по справі на належного відповідача та не залучив його в якості другого відповідача, а в порушення норм процесуального права розглянув позов до неналежного відповідача. Таким чином, якщо адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача і суд першої інстанції не здійснив заміни неналежного відповідача, а з врахуванням відсутності в суду апеляційної інстанції можливості замінити його належним відповідачем, суд апеляційної інстанції повинен скасовувати таке рішення суду першої інстанції і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні такого адміністративного позову. Позивач зазначила, що на виконання вищевказаної ухвали від 11.01.2020 року нею надаю належним чином завірену копію постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 року, копію посвідки на постійне проживання, де вказана її реєстрація місця проживання, а також копію закордонного паспорту, як доказ перетину Державного кордну України.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Сумської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови про порушення митних правил, визнано неподаною і повернуто позивачці.
Не погоджуючись з ухвалою суду позивач надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що в оскаржуваній ухвалі вказано, що причини пропуску строку на звернення до суду, а саме у зв`язку з винесенням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 року, в якій суд встановив, що апелянт повинна була звертатись до суду не з позовом до особи, яка склала оскаржувану постанову, а з позовом до органу, який її виніс, є неповажними, оскільки неналежний відповідач визначений нею особисто і таким чином є обраний нею способом реалізації  права на оскарження постанови Сумської митниці ДФС. Проте з таким твердженням апелянт не погоджується, оскільки як  вказано в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 року суд першої інстанції не скористався положеннями ст.48 КАС України, не здійснив заміну відповідача по справі на належного відповідача та не залучив його в якості другого відповідача, а в порушення норм процесуального права розглянув  її позов до неналежного відповідача. Таким чином, якщо адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача і суд першої інстанції не здійснив заміни неналежного відповідача, а з урахуванням відсутності в суду апеляційної інстанції можливості замінити його належним відповідачем, суд апеляційної інстанції повинен скасовувати таке рішення суду першої інстанції і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні такого адміністративного позову. Тому, апелянт вважає, що суд зробив невірний висновок щодо неповажності причин пропуску позовної  давності обставинам справи.
Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не надано.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
В оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції зазначено, що ухвалою суду від 11.01.2020 року позов залишено без руху в порядку   ст. 123 КАС України, оскільки судом не встановлено поважних причин пропуску строку звернення до суду і надано час для зазначення інших підстав для поновлення строку, а також позивачкою не надано доказів, на які вона посилається в позовній заяві.
На виконання вимог ухвали позивачкою подано заяву з доданими до неї документами.
Ознайомившись із наданою заявою, суд прийшов до висновку, що позивачкою в повній мірі не виконані вимоги ухвали, оскільки обставини, зазначені нею, не є іншими і не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду.
З доданих до позову додатків вбачається, що позивачка вже зверталась до суду з аналогічним позовом у вересні 2019 року. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.10.2019 року в задоволенні позову відмовлено. За результатами розгляду апеляційної скарги рішення суду було скасовано у зв`язку із пред`явленням позову до неналежного відповідача.
Зазначені обставини, на думку суду першої інстанції, свідчать про те, що у вересні 2019 року позивачка знала про постанову Сумської митниці ДФС. Вона скористалась своїм правом і самостійно обрала спосіб захисту щодо оскарження постанови Сумської митниці ДФС.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що дана позовна заява підлягає поверненню в порядку п.9 ч.4   ст. 169 КАС України, оскільки причина пропуску строку звернення до суду не поважна.
Колегія суддів не погоджується з таким рішенням, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 122 КАС України ( в редакції, яка діє з 15.12.2017 р.) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 458 Митного Кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч.1      ст.121 КАС України       (в редакції       Закону України № 2147-VIIІ від 3 жовтня 2017 року, яка діє з 15.12.2017 року) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Згідно з ч.4 ст.286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно з ч.1, ч.2, ч.3 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених   статтями 160,   161   цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому   статтею 171   цього Кодексу.
Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених   частиною другою   статті 123 цього Кодексу.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску строку, оскільки у вересні 2019 року позивачка знала про постанову Сумської митниці ДФС. Вона скористалась своїм правом і самостійно обрала спосіб захисту щодо оскарження постанови Сумської митниці ДФС.
Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.
Як вбачається з постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2019 р. у вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до виконуючого обов`язки начальники Сумської митниці ДФС України Щуцького О.Г., в якому просила скасувати постанову про порушення митних правил №0598/80500/19 від 21.08.2019 року за ч.3 ст.481 Митного кодексу України та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.10.2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2019 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2019 року скасовано. Прийнято по справі нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. У вищезазначеній постанові зазначено, що належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення повинен бути відповідний орган (орган доходів і зборів, митний орган і т.д.). Якщо адміністративний позов подано до такого відповідача як: керівник, заступник керівника, інспектор чи інша посадова особа (працівник) владного органу, то слід вважати, що такий адміністративний позов подано до неналежного відповідача.  В постанові також зазначено, що суд першої інстанції не скористався положеннями ст. 48 КАС України, не здійснив заміну відповідача по справі на належного відповідача та не залучив його в якості другого відповідача, а в порушення норм процесуального права розглянув позов ОСОБА_1 до неналежного відповідача. Таким чином, суд апеляційної скарги дійшов висновку, що, якщо адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача і суд першої інстанції не здійснив заміни неналежного відповідача, а з врахуванням відсутності в суду апеляційної інстанції можливості замінити його належним відповідачем, суд апеляційної інстанції повинен скасовувати таке рішення суду першої інстанції і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні такого адміністративного позову.
Як вбачається з матеріалів справи, 08 січня 2020 року ОСОБА_1 повторно звернулась до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з  даною позовної заявою, в якій відповідачем зазначила Сумську митницю Державної фіскальної служби та просила поновити строк для подання адміністративного позову, оскільки постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 року вона отримала 27.12.2019 року, узв`язку з чим вважає, що строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин. Також, у зазначеному позові просила скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0598/80500/19 від 21.08.2019 року, а справу закрити за відсутністю складу адміністративного  правопорушення.
Колегія суддів зазначає, що процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.
При вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для звернення до суду із клопотанням про поновлення строку, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.
Надаючи оцінку всім обставинам у справі, колегія суддів зазначає, що право на звернення з позовною заявою повторно могло бути вчинене у найкоротший термін, з моменту отримання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду  від 19 грудня 2019 року.
Як зазначено позивачем у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 року ОСОБА_1 отримала 27.12.2019 року, з даним позовом звернулась до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 08 січня 2020 року.
Таким чином, позивач у найкоротші строки, без невиправданих затримок та зайвих зволікань, скористалась своїм правом на звернення до суду з позовною заявою, як підставу пропуску строку звернення до суду, послалась на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду  від 19 грудня 2019 року про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що позов подано до неналежного відповідача, врахувавши висновок П`ятого апеляційного адміністративного суду, зазначивши належного відповідача у вказаному позові, просила також поновити строк для подання адміністративного позову.
Наведені обставини свідчать про вжиття позивачем невідкладних заходів щодо подання належним чином оформленої позовної заяви.
Утім, суд  першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви у зв`язку з пропуском строку та відсутністю поважних причин для його поновлення, вказаних обставин не врахував та дійшов помилкових висновків, що позивач вже скористалась своїм правом на звернення до суду.
На думку колегії суддів, у цьому випадку причини пропуску строку звернення до суду є поважними, позивач не допустила необ`єктивного зволікання з поданням позовної заяви до належного відповідача та з урахуванням висновків П`ятого апеляційного адміністративного суду у постанові від 19 грудня 2019 р. Висновок суду першої інстанції про те, що позивачка вже скористалась своїм правом і самостійно обрала спосіб захисту, щодо оскарження постанови є не зовсім доречним, оскільки можливість заміни неналежного відповідача на належного входить до компетенції суду першої інстанції. При цьому, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2019 р. встановлено, що суд першої інстанції не скористався положеннями ст. 48 КАС України та не здійснив заміну відповідача у справі на належного та не залучив його у якості другого відповідача, а в порушення норм процесуального права розглянув позов.
Отже, колегія суддів вважає помилковими висновок суду першої інстанції про неповажність причин пропуску ОСОБА_1 звернення до суду з даною позовною заявою.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись  ст. ст. 294, 308, 311, 320, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 січня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко 

Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик