ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2291/19  Номер провадження 33/814/140/20	Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В.  Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , адвоката Бесарабова О.Б. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2019 року щодо 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави , гр. України, працюючого лікарем в Дитячій клінічній стоматологічній лікарні м. Полтави , одруженого , має на утриманні малолітню дитину , зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

       Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у чиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить  384 грн 20 коп. в дохід держави.
Згідно з постановою судді,  ОСОБА_1 21 вересня 2019 року о 19.50 год. В районі будинку №21/80 по вул. 6 Проїзд в м. Полтаві керував автомобілем "ЗАЗ" , д.н.з. НОМЕР_1 , будучи з ознаками алкогольного сп`яніння , а саме: нестійка хода , порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота , порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з вказаним рішенням суду , ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування поданої апеляції вказує на те, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права і не ґрунтується на фактичних обставинах справи , оскільки відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає тільки при керуванні транспортного засобу , але в судовому засіданні не було надано об`єктивних доказів цього. Крім того , працівники поліції зупинили його незаконно , оскільки жодних правил він не порушував.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні ОСОБА_1 та в його інтересах адвокат Бесарабов О.Б. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

Мотиви суду

Заслухавши пояснення особи , що притягується до адміністративної відповідальності , адвоката на підтримання доводів апеляційної скарги , вивчивши матеріали провадження , апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Вважаю, що вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.
Так , визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення; відеозапис події на якому зафіксовано зупинку транспортного під керуванням ОСОБА_1 , вимога поліцейського пройти огляд , факт відмови від проходження огляду ; письмові пояснення свідків, які підтвердили факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння; пояснення в судовому засіданні працівників полії , які підтвердили керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 , наявність у нього яскраво виражених ознак алкогольного сп`яніння , а також відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку.
Піддавши аналізу зазначені докази , суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.
Натомість , доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є непереконливими і висновків судді не спростовують.
Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається із відеозапису фіксування події боді-камерами поліцейських , автомобіль «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 зафіксований в момент зупинки про що, зокрема вказували , увімкнені світлові прилади , які згодом згасли. Чітко видно з відеозапису перебування ОСОБА_1 на місці водія. При цьому , протягом усього відеозапису вбачається , що жодних заперечень щодо керування транспортним засобом водій не висловлював та підтвердив факт керування транспортним засобом без світла.
При цьому, підстави зупинення транспортного засобу були оголошенні поліцейськими з посиланням на ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», тому підстав вважати його незаконним апеляційний суд не знаходить. 
Також , обставину саме керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 підтвердили в суді першої інстанції поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Показання вказаних свідків є послідовними , узгоджуються між собою та з іншими доказами , які дослідженні в ході судового розгляду справ як в суді першої , так і апеляційної інстанції , у зв`язку з чим підстав ставити їх під сумнів , апеляційний суд не вбачає.
Крім того , вказані доводи апеляції порушника , які є майже ідентичними тій лінії захисту , яка була висловлена ним і його захисником в суді першої інстанції , була предметом детальної оцінки судді суду першої інстанції , з якою повністю погоджується і апеляційний суд.
Таким чином , апеляційний суд приходить до висновку , що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Істотних порушень вимог законодавства про адміністративні правопорушення , апеляційним судом не встановлено.
Рішення судді є законним , обґрунтованим і вмотивованим , а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення , а постанову щодо нього - без змін. 
Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2019 року щодо нього – без змін;

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає. 

Суддя А.О. Рябішин