ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 р.	Справа № 440/3107/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Русанової В.Б. ,
за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Полтавській області  на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року (суддя Алєксєєва Н.Ю.; м. Полтава) по справі № 440/3107/19
за позовом Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ"     
до Управління Держпраці у Полтавській області                           
про визнання протиправним та скасування акту, постанови,
ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ" (надалі за текстом також – позивач, ПАТ "АвтоКрАЗ") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Полтавській області (надалі за текстом також – відповідач, Управління Держпраці) в якій, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд: визнати протиправними та скасувати акт інспекційного відвідування від 27.06.2019 №ПЛ4223/161/АВ-4377П161 та постанову від 16.07.2019 №ПЛ4223/161/АВ-ПЛ47377П161ПТ/ПС/ІПФС про накладення штрафу уповноваженими особами в розмірі 4173,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки відповідача про допущення позивачем порушень трудового законодавства є хибними, а застосовані контролюючим органом до позивача штрафні санкції - протиправними. Позивач наполягає на тому, що захід контролю, наслідком якого стало винесення спірних акту, припису та постанови, проведений Управлінням Держпраці у Полтавській області за відсутності достатніх на те правових підстав, оскільки Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 року, на підставі якого здійснювалось інспекційне відвідування, 14 травня 2019 року втратив чинність у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням у справі № 826/8917/17.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" - задоволено частково. 
Визнано протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Полтавській області від 16 липня 2019 року №ПЛ4223/161/АВ-ПЛ47377П161ПТ/ПС/ІПФС.
Стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" (ідентифікаційний код 05808735) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області (ідентифікаційний код 39777136) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на те, що підприємство мало право не допустити інспекторів до проведення заходу контролю, однак даним правом суб`єкт господарювання не скористався, та за результатами проведеного інспекційного відвідування було виявлено порушення вимог ч. 1, ч. 4 ст. 115 КЗпП України, перелік яких відображено в акті від 27.06.2019 № ПЛ4223/161/АВ-4377П161. Генеральний директор ПАТ "АвтоКрАЗ" з актом ознайомився, чи засвідчив це своїм підписом та датою 27.06.2019. У зв`язку із виявленням порушень законодавства про працю щодо ПАТ "АвтоКрАЗ" було прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу, за результатами розгляду справи 16.07.2019 було винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу № ПЛ4223/161/АВ-ПЛ47377П161ПТ/ПС/ІПФС, копію якої було направлено позивачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Таким чином, відповідач вважає, що Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення посадовими особами Управління було дотримано. 
Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, тому оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що Управлінням Держпраці у Полтавській області винесено наказ №136П від 24.06.2019 "Про проведення заходів державного контролю", відповідно якого, посадовим особам Управління наказано провести інспекційні відвідування, зокрема, ПрАТ "АвтоКрАЗ". Підставою для проведення інспекційного відвідування була перевірка виконання раніше виданого припису від 21.05.2019 №ПЛ4223/161/АВ/П /а.с. 60/.
Відповідно до направлення на проведення заходу державного контролю №1159 від 25.06.2019 головному державному інспектору Управління Держпраці у Полтавській області Ляшенко Н.В. було доручено провести інспекційне відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оплати праці суб`єктом господарювання - ПрАТ "АвтоКрАЗ", що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, 62 /а.с. 61/.
В подальшому, на підставі наказу від 24.06.2019 №136П, направлення на проведення заходу державного контролю №1159, головним державним інспектором Управління Держпраці у Полтавській області Ляшенко Н.В. проведено інспекційне відвідування ПрАТ "АвтоКрАЗ" на предмет додержання ним вимог законодавства про працю, за результатами якого складено акт від 27.06.2019 №ПЛ4223/161/АВ-4377П161 /а.с. 62-68/.
Перевіркою виявлено порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" щодо строків та періодичності виплати заробітної плати; ч. 4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України “Про відпустки” щодо виплати заробітної плати за весь час щорічної відпустки не пізніше ніж за три дні до її початку; п. 10 р. IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постанову КМУ від 08.02.1995 № 100 щодо коригування на коефіцієнт підвищення тарифних ставок (посадових окладів) на підприємстві при обчисленні середньої заробітної плати для нарахування грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки при звільненні працівників.
Так, з опису виявленого порушення слідує, що виплата заробітної плати працівникам за квітень 2019 року проводилась 29.05.2019, 30.05.2019 та 31.05.2019. Станом на 26.06.2019 на підприємстві значиться невиплачена заробітна плата, працівникам за травень 2019 року у сумі 15 112,1 тис. грн.
Наприклад, виплату заробітної плати майстру СЛЦ ОСОБА_1 за квітень 2019 року у сумі 3767,88 грн. проведено 29.05.2019 р. (відомість № 2 від 29.05.2019). Станом на 26.06.2019 ОСОБА_1 не виплачено заробітну плату за травень 2019 року у сумі 4695,00 грн. (при інспекційному відвідуванні підтвердження не надано).
Також, наказом № 30-252 від 14.05.2019 слюсарю МСР цеху шасі 30АВ- 70 ОСОБА_2 надано щорічну основну та додаткову відпустки з 10.06.2019 по 09.07.2019 терміном на 28 календарних днів. За розрахунком оплати відпускних нарахована заробітна плата ОСОБА_2 за час щорічної відпустки становить 8593,20 грн. Виплату заробітної плати за весь час щорічної відпустки проведено лише 14.06.2019 шляхом перерахування коштів на картковий рахунок працівника АТ “ОПТ БАНК”, що підтверджує платіжне доручення № 4113 від 14.06.2019 та відомість № 146 від 14.06.2019, де за порядковим номером 14 значиться прізвище ОСОБА_2 та сума 6800,00 грн. Будь-які документи, що підтверджують бажання працівника виплатити заробітну плату за час щорічної відпустки у інші періоди при інспекційному відвідуванні не надано.
Дане порушення має місце по відношенню до слюсаря - ремонтника РКЦ ОСОБА_3 при наданні щорічної відпустки з 05.06.2019 (наказ про надання відпустки № О 08-1106 від 15.05.2019) та до заступника начальника цеху з виробництва пресового цеху Алещенко С.С. при наданні щорічної відпустки з 03.06.2019 (наказ про надання відпустки № 376-П від 16.05.2019).
Крім того встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати для нарахування грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки при звільненні формувальника машинного формування 2 розряду агрегатного виробництва сталеливарного цеху дільниці - формування та разового лиття ОСОБА_4 (наказ про звільнення № 96 від 26.04.2019, звільнена з 26.04.2019 по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з доглядом за дитиною у віці до 14 років) не проведено коригування в зв`язку з підвищенням в розрахунковому періоді годинної тарифної ставки: липень 2018 року - 22,46 грн., січень 2019 року - 25,13 грн.
Дане порушення має місце по відношенню до транспортувальника у ливарному виробництві 1 розряду агрегатного виробництва сталеливарного цеху стрижневої дільниці ОСОБА_5 при звільненні з 17.04.2019 (наказ № 83 від 17.04.2019), слюсаря з механоскладальних робіт 2 розряду складального виробництва цеху складання та здачі автомобілів ОСОБА_6 (наказ про звільнення № 155 від 11.06.2019), слюсаря з механоскладальних робіт 3 розряду складального виробництва цеху складання та здачі автомобілів ОСОБА_7 при звільненні з 11.06.2019 (наказ № 154 від 11.06.2019).
02 липня 2019 року ПрАТ "АвтоКрАЗ" подано до відповідача заперечення на акт інспекційного відвідування юридичної особи від 27.06.2019 №ПЛ4223/161/АВ-4377П161 /а.с. 28-32/.
16 липня 2019 року начальником Управління Держпраці у Полтавській області Щербак С.Л. прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ4223/161/АВ-ПЛ47377П161ПТ/ПС/ІПФС, якою на ПрАТ "АвтоКрАЗ" накладено штраф у сумі 4173,00 грн на підставі абзацу восьмого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України /а.с. 33-34/. 
Позивач не погодився із актом інспекційного відвідування позивача, постановою про накладення штрафних санкцій та оскаржив їх до суду.
Приймаючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що захід державного контролю в формі інспекційного відвідування здійснено відповідачем упродовж періоду з 26.06.2019 по 27.06.2019 в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України", яка з 14 травня 2019 року за рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі № 826/8917/17 визнана нечинною.
З цих підстав суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо проведення інспекційного відвідування ПАТ "Автокраз", відтак спірна постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 16.07.2019 №ПЛ4223/161/АВ-ПЛ47377П161ПТ/ПС/ІПФС прийнята без достатніх на те правових підстав, а тому остання підлягає визнанню протиправною та скасуванню.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному КМУ.
Згідно з пунктом 1 «Положення про Державну службу України з питань праці», затвердженого постановою КМУ від 11.02.2015 №96 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Положення №96) державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
За змістом підпункту 6 пункту 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Як слідує з положень пункту 1 частини другої статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №877-V).
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом (стаття 1 Закону №877-V).
Згідно з частиною п`ятою вказаної вище статті Закону №877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Тлумачення цієї норми вказує на те, що органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення в першу чергу повинні ураховувати особливості правового регулювання, визначені законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, одночасно звертаючи увагу на правила перелічені в частині п`ятій статті 2 Закону №877-V та, якщо певні правовідносини не врегульовані законами у відповідній сфері та міжнародними договорами звертатись до інших норм Закону № 877-V.
Статтею 6 Закону №877-V визначено, що підставою для здійснення позапланового заходу є, зокрема звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону (частина друга статті 6 Закону №877-V).
Закону, який би регулював правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері дотримання законодавства про працю та зайнятість населення на цей час немає, а тому спеціальним законодавчим актом, який регулює ці правовідносини є Закон №877-V незважаючи на те, що він регулює правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності для багатьох органів контролю.
Аналогічна позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №809/799/17.
На виконання вимог статті 259 КЗпП Постановою №295 затверджено Порядок №295, який визначав процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).
Пунктом 2 Порядку № 295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, визначена Порядком №295.
Відповідно до пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.
Підстави проведення інспекційного відвідування встановлені в пункті 5 Порядку №295. Відповідно до підпункту 1 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.
Разом з тим, потрібно зауважити, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі №826/8917/17 (далі - Судове рішення) Постанову №295 визнано нечинною.
Так, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов правового висновку про те, що Порядком №295, затвердженим оскаржуваною постановою безпідставно поширено норми міжнародних Конвенцій на відносини, які такими Конвенціями не регулюються. Не розмежовано коло суб`єктів господарювання, на яких розповсюджуватиметься зазначений порядок контролю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією міжнародної організації праці №81 1947 року «Про інспекцію праці у промисловості і торгівлі», ратифікованою Законом «Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці N 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі №1985-IV від 08 вересня 2004 року (далі - Конвенція №81) та Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року «Про інспекцію праці в сільському господарстві» (далі - Конвенція №129), та коло суб`єктів господарювання, під час перевірки яких не застосовуватимуться такі особливості, а перевірки здійснюватимуться відповідно до вимог Закону №877-V.
Відповідно до статті 325 КАС постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Згідно частини другої статті 265 КАС нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, Постанова №295 втратила чинність 14.05.2019 з моменту набрання законної сили Судовим рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду.
У зв`язку з цим колегія суддів зазначає, що приписи Порядку №295 не можуть застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки він не був чинний на момент проведення інспекційного відвідування позивача.
Отже, наведене свідчить, що на момент проведення заходу державного контролю ПрАТ "АвтоКрАЗ" відповідач повинен був проводити таку перевірку відповідно до вимог Закону №877-V.
Як встановлено судом,  захід державного контролю в формі інспекційного відвідування здійснено відповідачем упродовж періоду з 26.06.2019 по 27.06.2019 в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України.
Таким чином, відповідачем було незаконно здійснено захід державного нагляду (контролю), який не може породжувати для суб`єкта господарювання жодних правових наслідків.
На момент призначення (24.06.2019) та проведення інспекційного відвідування (26.06.2019-27.06.2019) ПрАТ "АвтоКрАЗ" чинними законами України не було передбачено для органів Держпраці повноважень здійснювати заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі проведення інспекційних відвідувань.
Посилання Управління на положення Конвенції №81 та Конвенції №129, як підстави для проведення інспекційного відвідування, колегія суддів відхиляє, оскільки це спростовуються самим актом від 27.06.2019 №ПЛ4223/161/АВ-4377П161 в якому зазначено, що інспекційне відвідування проведено на підставі ст. 259 КЗпП України, ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування" та п. п. 19, 31 Порядку № 295.
Колегія суддів зазначає, що підставою для винесення постанови про накладення штрафу є встановлення під час заходу державного нагляду (контролю) порушень, проте враховуючи, що встановлення таких порушень відбулося у спосіб та в порядку не передбаченому чинним законодавством України, а відтак без наявних на те повноважень органу державного нагляду (контролю), суд апеляційної інстанції вважає, що встановлені у ході такого заходу факти не можуть бути підставою для притягнення до відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Саме це положення Конституції України на найвищому рівні гарантує дотримання прав особи під час та в результаті вчинення органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами (суб`єктами владних повноважень, владними суб`єктами) відносно неї юридично значущих дій або прийняття рішень. 
Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України одним із критеріїв правомірності рішень чи дій суб`єктів владних повноважень є використання повноважень з метою, з якою це повноваження надано.
Підсумовуючи викладене, враховуючи протиправність дій відповідача щодо проведення інспекційного відвідування позивача на підставі Порядку № 295, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що спірна постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 16.07.2019 № ПЛ4223/161/АВ-ПЛ47377П161ПТ/ПС/ІПФСЄ є протиправною та підлягає скасуванню.
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Полтавській області залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року по справі № 440/3107/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Т.С. Перцова    В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено  10.02.2020 року