33/804/62/20 
                                                                                221/9016/19 
                                               
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року       м. Маріуполь
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М., перевіривши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Волноваського районного суду Донецької області від 26 грудня 2019 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, військовослужбовця Волноваського РВК, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн., 
в с т а н о в и л а:
згідно постанови суду, 26.11.2019 року о 00.10 год. у м. Волноваха Донецької області, по вул. Народній, 1, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Опель-Астра д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено актом медичного огляду № 1246 від 26.11.2019р., чим порушила п.2.9 а ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою судді Волноваського районного суду Донецької області від 26 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Не погодившись із судовим рішенням, 13 січня 2020 року через місцевий суд правопорушником ОСОБА_1 подана апеляційна скарга разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в яких апелянт вказує, що постанова є необґрунтованою та винесеною з суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Посилається на те, що строк на апеляційне оскарження пропущений нею з поважних причин, до судового засідання її не викликали, повістку, на яку послався суд в постанові, було надіслано на адресу її реєстрації, отримано її матір`ю, сама вона мешкає за іншою адресою та не отримувала жодних повідомлень про розгляд справи відносно неї у суді.
Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного. 
За змістом ст.289 КУпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).
Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №450492, який складений 26.11.2019 року стосовно порушення ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , вбачається, що останній були роз`ясненні її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і вона була повідомлена, що 26 грудня 2019 року справа про адміністративне правопорушення буде розглядатися в Волноваському районному суді Донецької області. Незважаючи на те, що від підпису та пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовилася, їй було відомо про розгляд справи саме 26 грудня 2019 року.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не була присутня 26.12.2019 року у судовому засіданні при розгляді адміністративної справи стосовно неї (а.с. 11).
Між тим, остання була обізнана про наявність протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо неї, не була обмежений у конституційних правах, окрім того, на теперішній час на офіційному сайті «Судова влада України» у режимі онлайн фіксуються дата і час кожного судового засідання всіх справ, які розглядаються судами України, за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість дізнатися як про дату та час призначення до розгляду судової справи, так і про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.
Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
На підставі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.
Крім того, КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту його винесення.
За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.
У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження, оскільки ОСОБА_1 хоча і не була присутня в судовому засіданні 26.12.2019 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно неї, однак була обізнана про існування протоколу про адміністративне правопорушення стосовно неї за ч.1 ст. 130 КУпАП при складанні якого повідомлялась, що справа відносно неї буде розглядатися 26.12.2019 року у Волноваському районному суді Донецької області, апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 13.01.2020 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження судового рішення, та за відсутності клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Таким чином, апеляційна ОСОБА_1 скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Волноваського районного суду Донецької області від 26 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 , разом із доданими документами повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду      І.М.Свіягіна