П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/1949/19	
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі: 
доповідача, судді:  Димерлія О.О.
суддів: Танасогло Т.М., Єщенка О.В.
за участю секретаря: Пономарьової Н.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕКО" до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі   про визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, -
УСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕКО" (далі - позивач, ТОВ «БЕКО») до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач) та просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів за № UA508070/2018/000110/2 від 21.11.2018 року щодо збільшення митної вартості товарів імпортованих ТОВ «БЕКО»;
- визнати протиправним та скасувати рішення митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів за № UA508070/2018/000115/2 від 29.11.2018 року щодо збільшення митної вартості товарів імпортованих ТОВ «БЕКО»;
- визнати протиправним та скасувати рішення митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів за № UA508070/2018/000117/2 від 30.11.2018 року щодо збільшення митної вартості товарів імпортованих ТОВ «БЕКО»;
- визнати протиправним та скасувати рішення митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів за № UA508070/2018/000119/2 від 14.12.2018 року щодо збільшення митної вартості товарів імпортованих ТОВ «БЕКО»;
- визнати протиправним та скасувати рішення митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів за № UA508070/2018/000122/2 від 27.12.2018 року щодо збільшення митної вартості товарів імпортованих ТОВ «БЕКО».
- стягнути на користь позивача понесені судові витрати.
В обґрунтуванні позовних вимог зазначалось, що оскаржувані рішення відповідача про коригування митної вартості товару прийнято з порушенням вимог ст. ст. 54-55 МК України, оскільки графа 33 вказаного рішення не містить передбачених законодавством відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості. Рішення не містить обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості. Також,  позивач вказує, що митним органом не зазначено жодних конкретних підстав щодо не підтвердження декларантом числових значень складових митної вартості імпортованого товару та які саме документи містять розбіжності, як це передбачено наказом Мінфіна України від 24.05.2012 року № 598 "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору".
При цьому, ТОВ «БЕКО» зазначає, що обставини на які вказує митниця в оскаржуваному рішенні, жодним чином не спростовують митної вартості, яка визначена позивачем у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування її вартості.
За наслідками розгляду зазначеної справи Херсонським окружним адміністративним судом 17 жовтня 2019 року  прийнято рішення про задоволення позовних вимог.
Визнано протиправними та скасовані рішення митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про коригування митної вартості товарів за № UA508070/2018/000110/2 від 21.11.2018 року, № UA508070/2018/000115/2 від 29.11.2018 року, № UA508070/2018/000117/2 від 30.11.2018 року, № UA508070/2018/000119/2 від 14.12.2018 року, № UA508070/2018/000122/2 від 27.12.2018 року. 
Приймаючи зазначене рішення суд виходив з того, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного рішення щодо коригування митної вартості. Натомість, на думку суду, надані позивачем до митного оформлення документи спростовують сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, митним органом подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням та не доведенням обставин.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, митний орган  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив позивача на зазначену апеляційну скаргу, в якому ТОВ «БЕКО» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі  підлягає  частковому задоволенню.
Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.
Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників і відповідальність визначена  главою 4 Митного кодексу України.
Частиною 1    статті 24 Митного кодексу України    встановлено, що кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.
Відповідно до п.1.ч. 2    ст.24 Митного    кодексу України  предметом оскарження є рішення - окремі акти, якими органи доходів і зборів або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань державної митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні .
Правила цієї      глави 4 Митного    кодексу України    застосовуються у всіх випадках оскарження рішень, дій або бездіяльності органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, крім оскарження постанов по справах про порушення митних правил та випадків, коли законом встановлено інший порядок оскарження зазначених рішень, дій чи бездіяльності (частина 3    ст. 24 Митного     кодексу України  ).
Частиною 1  ст. 29 Митного    кодексу України  передбачено, що рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.
Частиною 2    ст. 122 КАС України  встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Таким чином, національним законодавством встановлено строк тривалістю у шість місяців      (який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав) впродовж якого    особа може здійснити правовий аналіз рішень, дій та бездіяльності      суб`єкта владних повноважень та звернутись до суду за захистом у випадку виявлення    обставин щодо порушення гарантованих    прав, свобод та інтересів такої особи.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржені рішення винесені 21.11.2018, 29.11.2018, 30.11.2018, 14.12.2008 року, тоді як з позовом ТОВ «БЕКО» звернулося у вересні місяці, тобто з порушенням строків, передбачених статтею 122 КАС України.
Згідно з ч.5  ст. 24, 55 Митного кодексу України, оскарження податкових повідомлень-рішень органів доходів і зборів здійснюється у порядку, встановленому  Податковим кодексом України.
Статями  56,  102 Податкового кодексу України  передбачено, що з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення. Платник податків може звертатися до суду з вимогою щодо протиправності рішення контролюючого органу протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення.
Отже, судова колегія звертає увагу на те, що даними статтями врегульовано питання застосування спеціальних строків давності визначення податкових зобов`язань.
Таким чином, зазначені строки можуть застосовуватись у випадку, коли суб`єктом звернення є платник податку і стосується воно оскарження рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання.
Відповідно до п.14.1.39. ст.  14 Податкового кодексу України  грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Системний аналіз наведених норм митного та податкового законодавства дає суду підстави для висновку про те, що рішення про коригування митної вартості товарів не є тотожним податковому повідомленню-рішенню, оскільки рішення про коригування митної вартості товарів лише встановлює результати здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів відповідно до вимог ст.ст.  54,  55 Митного кодексу України, а податкове повідомлення-рішення приймається на інших підставах, створює інші правові наслідки та містить податкове зобов`язання для платника податків.
Із заявлених позовних вимог вбачається, що позивачем оскаржується рішення про коригування митної вартості, що за своєю суттю не є рішеннями контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання.
При цьому, нормами   Податкового кодексу України та  55 Митного кодексу України   не встановлено спеціальний строк звернення до суду з приводу оскарження рішення про коригування митної вартості товарів, а тому, в даному випадку, підлягає застосуванню положення ч.2  ст. 122 КАС України, яким передбачено шестимісячний строк звернення до суду з позовом.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 12 листопада 2015 року по справі №К/800/37174/14.
Апеляційний суд зазначає, що застосування шестимісячного строку звернення до суду в даному випадку зумовлено легітимною метою оперативного забезпечення настання правової визначеності для особи - платника митних платежів та у діяльності суб`єктів владних повноважень - контролюючих органів, що кореспондується із встановленим алгоритмом і строками адміністрування податків для забезпечення належного виконання конституційного податкового обов`язку і має пропорційний характер, оскільки скорочення строку звернення не впливає на реалізацію особою права на судовий захист у зв`язку з достатністю часу на підготовку й оформлення правової позиції, ознайомлення з позицією контролюючого органу, залучення за потреби правових і фінансових консультантів в межах процедури адміністративного оскарження, у той час, як скорочені строки забезпечують досягнення зазначеної мети й завдань функціонування податкової системи держави.
Статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України зазначається, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, зокрема, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1  ст. 319 КАС України  судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями  238,  240  цього  Кодексу.
Керуючись ст. ст.  243,  250,  315,  319,  321,  322,  325,  329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - задовольнити частково.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року скасувати.
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕКО" до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі   про визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості товарів - залишити без розгляду. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено та підписано 28.02.2020 року.

Суддя-доповідач:          О.О.Димерлій

Суддя:          Т.М. Танасогло

Суддя:                                                                                                    О.В. Єщенко