ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 р. 	Справа № 520/9628/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту захисту економіки Національної поліції України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., м. Харків по справі № 520/9628/19
за позовом              ОСОБА_1  
до             Департаменту захисту економіки Національної поліції України                     
про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (далі по тексту – ДЗЕ  НП України, відповідач), в якому просить суд:
- визнати неправомірними дії та бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо невиплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період: листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень 2016 року, квітень 2016 року, травень 2016 року, червень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року, вересень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року, березень 2017 року, квітень 2017 року, травень 2017 року, червень 2017 року, липень 2017 року, серпень 2017 року, вересень 2017 року, жовтень 2017 року;
- зобов`язати Департамент захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період: листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень 2016 року, квітень 2016 року, травень 2016 року, червень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року, вересень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року, березень 2017 року, квітень 2017 року, травень 2017 року, червень 2017 року, липень 2017 року, серпень 2017 року, вересень 2017 року, жовтень 2017 року.
В обґрунтування позову зазначив, що з листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, отримував відповідно до вимог законодавства грошове забезпечення. Наказом ДЗЕ НП України від 08.05.2019 №130о/с позивача було звільнено з посади за власним бажанням. Вказує, що з метою з`ясування сум нарахувань та виплат грошового забезпечення, позивачем направлено відповідний запит до відповідача. Після аналізу отриманих розрахункових листів позивач дізнався, що йому не здійснювались нарахування та виплати сум індексації грошового забезпечення за період листопад 2015 року - жовтень 2017 року, у зв`язку з чим звернувся до суду, оскільки вважає таку бездіяльність відповідача протиправною.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 по справі № 520/9628/19 позов ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено в повному обсязі.
Визнано протиправною бездіяльність Департаменту захисту економіки Національної поліції України, яка полягає у невиплаті на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року.
Зобов`язано Департамент захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року.
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права та невідповідність рішення суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 по справі № 520/9628/19 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі по тексту - Порядок № 1078). Однак, зміни до вказаного Порядку № 1078, в частині розповсюдження його дії на поліцейських, було внесено лише 18.10.2017 шляхом прийняття постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», яка набрала чинності 24.10.2017. Враховуючи викладене, зазначив, що до жовтня 2017 року включно у поліцейських, в тому числі у позивача по справі, не було права на індексацію грошового забезпечення. Крім того, до жовтня 2017 року був відсутній механізм нарахування індексації грошового забезпечення саме для поліцейських. У зв`язку з викладеним, вважає, що у відповідача буди відсутні правові підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що в період з 07.11.2015 по 08.05.2019 позивач проходив службу в органах Національної поліції.
Наказом голови Національної поліції України від 07.11.2015 № 105 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу до Управління захисту економіки в Харківській області ДЗЕ Національної поліції України на посаду заступника начальника відділу (а.с.17).
Відповідно до наказу заступника голови - начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 15.02.2017 №50 о/с, у зв`язку з організаційно - штатними змінами, позивача призначено на посаду заступника начальника відділу протидії злочинам у галузях економіки, житлово-комунальному господарстві та сфері інфраструктури управління захисту економіки в Харківській області ДЗЕ НП України (а.с.18).
Наказом заступника голови – начальником Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 08.05.2019 №130о/с позивача звільнено зі служби в поліції з 13.05.2019 за п. 7 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію України" (за власним бажанням) (а.с.19).
З метою з`ясування нарахувань та виплат, які передбачені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 "Про затвердження порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 під час проходження служби ОСОБА_1 в Управлінні захисту економіки НП України, позивачем направлено запит від 05.09.2019 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо надання інформації про грошове забезпечення, яке він отримував щомісяця за весь час проходження служби.
Листом Департаменту захисту економіки Національної поліції України №125зі від 11.09.2019 позивача повідомлено, що за період служби в Департаменті йому надавались основні чергові оплачувані відпустки за 2016, 2017, 2018 роки, з виплатами матеріальної допомоги для оздоровлення в розмірах посадових окладів. Відповідно до наказу Департаменту від 08.05.2019 № 130 о/с позивачу було виплачено компенсацію за 13 діб невикористаної відпустки у розмірі 5823,08 грн. Також, повідомлено, що на електронну адресу позивача направлено запитувані документи та архівні відомості щодо розмірів установлених позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" посадових окладів, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення тощо (а.с.20). 
Дослідивши надані відповідачем розрахункові листи, позивач встановив відсутність нарахування та виплат позивачу сум індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року  по жовтень 2017 року. 
У зв`язку з чим, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом про визнання неправомірними таких дій та бездіяльності відповідача та зобов`язання ДЗЕ НП України нарахувати та виплатити на його користь індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2015 року  по жовтень 2017 року. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, не нараховуючи та не виплачуючи позивачу суми індексації грошового забезпечення в період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року, діяв всупереч Закону України "Про Національну поліцію", Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 94 Закон України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Відповідно до ч. 6 ст. 95 Кодексу законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України), заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, урегульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі ст. 2 Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Згідно зі ст. 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
З аналізу вищевказаних норм слідує, що безпосередньо законом визначено, що грошове забезпечення поліцейських, як грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, підлягають індексації в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі по тексту – Порядок № 1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року №782 до вказаного Порядку № 1078 внесено зміни, а саме до пункту 2, шляхом доповнення абзацу п`ятого після слова “військовослужбовців” словом “поліцейських”, тобто, включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.
В апеляційній скарзі відповідач, як на підставу ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, посилається саме на відсутність такого права у поліцейських до 24.10.2017 (набуття чинності вищевказаними змінами до Порядку № 1078).
Надаючи оцінку таким доводам відповідача, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 94 Закону України “Про Національну поліцію” визначено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Жодних змін до вказаного пункту ст. 94 Закону України “Про Національну поліцію” у спірному періоді не вносилося, ця норма закону була дійсною.
В силу положень ч.2 ст. 8 Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.
Конституційне поняття "Закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.
Враховуючи викладене, колегія суддів зауважує, що право позивача на отримання індексації грошового забезпечення, як доходу, який не має разового характеру, прямо закріплено безпосередньо у Законі України "Про Національну поліцію", тому доводи відповідача на відсутність у ОСОБА_1 права на отримання індексації грошового забезпечення, з посиланням на те, що Порядок № 1078 поширено на поліцейських лише з 24.10.2017, є хибними.  
Положеннями ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" визначено прожитковий мінімум на 2015 рік на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2015 року - 1176 гривень, з 1 вересня - 1330 гривень.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", прожитковий мінімум для відповідних соціальних і демографічних груп населення на 2016 рік та в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить: з 01.01.2016 року - 1378 гривень, з 01.05.2016 - 1450 гривень, з 01.12.2016 - 1600 гривень.
Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", прожитковий мінімум для відповідних соціальних і демографічних груп населення на 2016 рік та в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить: складає з 01.01.2017 року - 1600 гривень, з 01.01.2017 1684 гривні, з 01.12.2017 - 1762 гривні.
Відповідно до абз. 4 п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.
Враховуючи викладене, індексація грошового забезпечення позивача повинна нараховуватись на ту частину грошового забезпечення, що не перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного на відповідні місяці Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік".
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Таким центральним органом виконавчої влади є Державна служба статистики України.
Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку №1078, сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Враховуючи викладене, доводи відповідача про відсутність механізму нарахування та виплати індексації саме для поліцейських, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такий механізм чітко визначений у ст.ст.4, 6 Закону України  “Про індексацію грошових доходів населення” та п.4 Порядку № 1078. 
У відповідності до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Колегія суддів також враховує і рішення Конституційного суду України від 15.10.2013 № 9-рп/2013, в якому зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг.
З наявних в матеріалах справи копій архівних відомостей про виплату грошового забезпечення за 2015-2019 роки вбачається, що індексація грошового забезпечення розпочала виплачуватися ОСОБА_1 лише з грудня 2017 року, що свідчить про допущену відповідачем протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, не нараховуючи та не виплачуючи позивачу суму індексації грошового забезпечення, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законоами України "Про Національну поліцію", "Про індексацію грошових доходів населення", з порушенням вимог ч.2 ст.2 КАС України.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року, зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату індексації за вказаний період. 
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов  вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.      
Керуючись ч.4 ст.229, ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 по справі № 520/9628/19 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Т.С. Перцова 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.П. Жигилій    В.Б. Русанова