ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/192/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №709/1482/19 Категорія: 304080000    	Чубай В. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       13 лютого 2020 року : м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі суддів: 
	Новікова О.М.,	
  	Храпка В.Д., Бондаренка С.І., 	
за участю секретаря:	Матюхи В.І.  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (далі – ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», страхова компанія), третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), –

в с т а н о в и в :

       У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 4 вересня 2018 року о 09:15 на автодорозі Чорнобай - Мельники, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21101 (д.н.з. НОМЕР_1 ), при виїзді на перехрестя з автодорогою Бориспіль - Запоріжжя, не надав переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, та здійснив зіткнення з автомобілем «Mersedes Sprinter» (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням власника автомобіля ОСОБА_1 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.10.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2  застрахована відповідачем - ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія».
В результаті пошкодження від ДТП автомобіля «Mersedes Sprinter» позивач зазнав збитків на суму 92 116 грн., включаючи витрати на перевезення пошкодженого автомобіля з місця події ( послуги евакуатора). 
Відповідач сплатив страхове відшкодування в розмірі 44 929,73 коп. Таким чином, недоплачена сума страхової виплати становить 47 186,27 грн. 
З огляду на викладене, позивач просив стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 47186,27 грн., що складаються з витрат на ремонтні роботи та послуги евакуатора, а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що у разі якщо вартість майнового збитку, завданого потерпілому пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, саме з винної особи на користь потерпілого підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням. При цьому, суд критично оцінив наданий позивачем висновок експертного дослідження для визначення суми матеріального збитку від 07.05.2019 з тих підстав, що він виконаний після спливу значного проміжку часу (8 місяців з моменту ДТП) та виконаний без участі страховика. При цьому, суд визнав належним доказом звіт від 04.11.2018, яким розмір збитків розраховано станом на 04.11.2018.
Докази на підтвердження доводів про витрати на послуги евакуатора суд також визнав неналежними у зв`язку з недоліками в документах, наданих позивачем. 
Крім того, за висновком суду, витрати на послуги евакуатора 16 листопада
2018 року не можуть бути стягнуті з відповідача, оскільки ст. 29 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає відшкодування витрат, пов`язаних саме з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП, що відбулося 4 вересня 2018 року, та не містить приписів щодо обов`язку страховика відшкодовувати витрати, пов`язані з подальшим транспортуванням транспортного засобу.
Рішення оскаржено в апеляційному порядку позивачем. 
Апелянт вважає висновок експертного дослідження для визначення суми матеріального збитку від 07.05.2019 належним та допустим доказом. Огляд пошкодженого транспортного засобу відбувався в три етапи, оскільки в м. Черкаси існує лише одна станція технічного обслуговування, яка має підйомник для великогабаритного транспортного засобу. Крім того, під час огляду здійснювалась часткова розборка автомобіля в місцях ушкоджень, тому такий проміжок часу між оглядами є великим, оскільки час погоджувався як з експертом, так із працівниками СТО. 
Крім того, апелянт не погоджується із вказівкою суду про те, що експертне дослідження було виконано без участі страховика, адже закон не містить імперативної вимоги щодо виклику учасників процесу у разі проведення експертизи.
Інші доводи апеляційної скарги (зокрема, щодо наявності підстав для відшкодування витрат на послуги евакуатора та загальної вартості матеріальних збитків, завданих позивачу пошкодженням його автомобіля) зводяться до переоцінки доказів.
Аргументуючи свою позицію, позивач посилається на висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №14-176цс18, відповідно до яких відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, скаржник просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача матеріальні збитки в розмірі 47 186,27 грн. Також просить здійснити розподіл судових витрат з оплати судового збору в розмірі 1152,60 грн. та правничої допомоги в сумі 7000,00 грн. 
На апеляційну скаргу надійшов відзив від ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», в якому представник відповідача погоджується з оцінкою доказів судом першої інстанції, висновки суду вважає обґрунтованими та законними. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Ухвалене судом першої інстанції рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.
Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.10.2018 у справі № 709/1908/18 ОСОБА_2 (третя особа) визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в порушенні п. 16.11 Правил дорожнього руху України. 04 вересня 2018 року о 09:15 він на автодорозі Чорнобай - Мельники, керуючи автомобілем ВАЗ 21101 (д.н.з. НОМЕР_1 ), при виїзді на перехрестя з автодорогою Бориспіль - Запоріжжя, не надав переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, та здійснив зіткнення з автомобілем «Merсedes Sprinter» (д.н.з. НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 9 і на звороті).
Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 , є власником автомобіля «Merсedes Sprinter» (д.н.з. НОМЕР_2 ) (а.с. 10).
Відповідно до копії висновку експертного дослідження для визначення суми матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Merсedes Sprinter» (д.н.з. НОМЕР_2 ) від 07.05.2019 № 156/18 вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Merсedes Sprinter» (д.н.з. НОМЕР_2 ) унаслідок його пошкодження на дату проведення його огляду складає 70112,86 гривень (а.с. 24-44).
Згідно з копією рахунка-фактури від 28.05.2019 № АВ-01598 та копією акту виконання робіт (надання послуг) № ААВ-0526 від 29.05.2019 вартість відновлюваних робіт становить 88666,00 гривень (а.с. 11, 12).
На підтвердження сплати вказаної суми позивачем до позовної заяви додано копію квитанції від 29 травня 2019 року № 0383479 (а.с. 13).
Ремонтні роботи проведено ФОП ОСОБА_3 , який згідно з копією свідоцтва платника єдиного податку серії А № 399962 здійснює господарську діяльність з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, роздрібної торгівлі деталями та приладдям для автотранспортних засобів (а.с. 14, 15).
Крім того, позивач 04.09.2018 поніс витрати на евакуацію транспортного засобу з перехрестя доріг Чорнобай – Мельники у Чорнобаївському районі Черкаської області до м. Черкаси, про що надав копію Акту виконаних робіт на суму 3000,00 гривень (а.с. 16) та копію Квитанції б/н на таку ж суму (а.с. 17), а також 16 листопада 2018 року поніс витрати на перевезення транспортного засобу по м. Черкаси, що підтверджується копією Акту виконаних робіт (а.с. 18) та копією Квитанції б/н на цю ж суму (а.с. 19). Вказані документи видано ФОП ОСОБА_4 (а.с. 21), який згідно з копією свідоцтва платника єдиного податку серії Б № 166335 здійснює господарську діяльність з вантажного автомобільного транспорту, іншої проміжної діяльності у сфері транспорту (а.с. 16-21).
Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу
 ОСОБА_2 , тобто винуватця ДТП, застрахована відповідачем, що підтверджується копією поліса № АЕ/8781317 від 12 січня 2018 року, згідно з яким страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить
100000,00 гривень, а розмір франшизи становить 500,00 гривень (а.с. 112).
Третя особа і позивач повідомляли відповідача про настання страхової події, про що свідчать копії повідомлень страхувальника (а.с. 113-115) та потерпілого (а.с. 116-118).
Крім того, 1 жовтня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про отримання страхового відшкодування (а.с. 22, 119).
Згідно з наданою відповідачем копією звіту від 04.11.2018 №119/10-18 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу з додатками вартість (розмір) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу «Mersedes Sprinter» (д.н.з. НОМЕР_2 ) внаслідок його пошкодження станом на дату оцінки становить 45429,73 гривень (виключаючи ПДВ на запасні частини, матеріали покраски) (а.с. 120-135).
Відповідно до розрахунку № 477-18 розміру страхового відшкодування по пошкодженому ТЗ сума страхового відшкодування з відрахуванням франшизи складає 44929,73 гривень (45429,73 – 500,00) (а.с. 136).
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідачем сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 44929,73 гривень, що також підтверджується копією виписки по картковому рахунку позивача (а.с. 23 і на звороті).
При цьому позивач звертався до відповідача з пропозицією досудового врегулювання спору (а.с. 45-46), однак фактично отримав відмову (а.с. 47).
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. 
Статтею 20 цього ж Закону передбачено обовя`зок страховика здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України № 1961-ІV від 01.07.2004 року « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, відповідно до ст. 28 вказаного Закону, включає в себе, зокрема, шкоду, пов`язану з пошкодженням чи знищенням транспортного засобу.
Проаналізувавши усі наявні докази в сукупності колегія суддів приходить до висновку, що районний суд, визначаючи розмір страхового відшкодування за пошкодження автомобіля, обґрунтовано поклав в основу свого рішення звіт від 04.11.2018 №119/10-18 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням автомобіля «Mersedes Sprinter» (д.н.з. НОМЕР_2 ). Це дослідження виконане одразу після ДТП, з участю сторін, фахівцем у даній галузі, який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 978/15 від 18.12.2015 року. Крім того сам позивач погодився з такою оцінкою заподіяної автомобілю шкоди і за власним бажанням отримав страхову суму.
В той же час суд обґрунтовано відхилив посилання позивача на висновок експертного дослідження для визначення суми матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Mersedes Sprinter» (д.н.з. НОМЕР_2 ) від 07 травня 2019 року № 156/18, який зроблений за ініціативою позивача лише після спливу 8-ми місяців після ДТП. Під час складання даного висновку до уваги взято акти огляду транспортного засобу від 16 листопада 2018 року, 13 січня та 15 квітня 2019 року, тобто набагато пізніше вчиненого ДТП та без участі страховика (відповідача).
Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу відшкодування витрат на транспортування пошкодженого транспортного засобу, то суд апеляційної інстанції приходить до наступного.
Відповідно до ст. 29 Закону України № 1961-ІV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Отже суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у відшкодуванні витрат на транспортування пошкодженого автомобіля 16 листопада 2018 року, оскільки вказана вище норма закону не передбачає страхове відшкодування витрат на подальше транспортування пошкодженого транспортного засобу.
Щодо евакуації автомобіля з місця ДТП до м. Черкас 04 вересня 2018 року, то колегія суддів враховує, що відповідно до квитанції б/н від замовника ОСОБА_1 приватним підприємцем ОСОБА_4 отримано 3000,00 грн. за послуги евакуатора по транспортуванню автомобіля «Mersedes Sprinter» (д.н.з. НОМЕР_2 ).
Сторони не заперечують факт евакуації пошкодженого автомобіля з місця ДТП а характер пошкоджень транспортного засобу підтверджують неможливість його евакуації з місця події своїм ходом. Тому наявні у справі докази з цього приводу ( Квитанція б/н та Акт виконаних робіт) колегія суддів вважає достатніми для задоволення позовних вимог у цій частині.
За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення в частині відшкодування витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу. 
В цій частині апеляційний суд ухвалює нове рішення про часткове задоволення позову із стягненням із відповідача на користь позивача 3000,00 грн. витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу позивача.
Крім того, колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №14-176цс18, яка стосується інших правовідносин. Позов ОСОБА_1  поданий до страхової компанії в межах страхової суми (ліміту відповідальності). 
У зв`язку з ухваленням нового рішення колегія суддів здійснює новий розподіл судових витрат на підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За правилами ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню відповідно до частки задоволених позовних вимог.
Заявлена ціна позову становить 47186,27 грн. (100%).
Позов фактично задоволено частково на суму 3000,00 грн., тобто на 6,36%.
Підтверджені понесені позивачем судові витрати складаються з судового збору, сплаченого за звернення з позовом на суму 768,40 грн., з апеляційною скаргою – на суму 1152,60 грн., а також з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. (підтверджено договором про надання правової допомоги №36 від 02.08.2019, додатковим договором від 03.10.2019, актом №27 прийому наданих послуг до договору про надання правової допомоги №36 від 02.08.2019, квитанцією №27 про оплату послуг адвоката – т. 1 а.с. 54, 154, 155, 156).
Тому з відповідача підлягають до стягнення судові витрати на користь позивача в сумі (768,40 + 1152,60 + 7000) х 6,36% = 567,18 (грн.).
Керуючись ст.ст. 35, 141, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2019 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу.
В цій частині ухвалити нове рішення.
ПозовОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу, в розмірі 3000 грн. 
В решті рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2019 року залишити без змін.
Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 567 грн. 18 коп. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді