ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/886/16-ц  Номер провадження 22-ц/814/130/20	Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Одринської Т.В., Панченка О.О., 
при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 вересня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У січня 2016 року публічне акціонерне товариство (далі – ПАТ) «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 10 квітня 2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 700005777. Відповідно до умов вищевказаного договору, відповідач отримав кредит у сумі 27639,61 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 13,5% річних, строком повернення кредиту до 14 квітня 2015 року.
Відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої обов`язки в повному обсязі у терміни і на умовах, передбачених кредитним договором.
Як вбачається з розрахунку позовних вимог, свого обов`язку відповідач належним чином не виконує, порушує графік повернення кредиту та сплати процентів і допустив значну заборгованість.
Просило  стягнути з ОСОБА_1 борг на загальну суму 10234,73 дол. США, а саме: за кредитом - 9718,06 дол. США, по відсотках - 516,67 дол. США, пеня - 0,00 дол. США та у повернення сплачених судових витрат у розмірі 3782,31 грн.
17 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Альфа-банк», у якому просив розірвати кредитний договір № 700005777 від 10 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-банк» та визнати договір застави транспортного засобу № 700005777-3 від 10 квітня 2008 року припиненим, в зв`язку з припиненням основного зобов`язання. Свої вимоги обґрунтовував тим, що кошти в валюті США не отримував та не продавав їх банку, як зазначено в договорі, а на його поточний рахунок банк перерахував кошти в гривні. Отже, фактично він отримав кредит не в доларах США, а в національній валюті - гривні. 
Вказує, що кредитні зобов`язання перед банком виконав в повному обсязі та 27 липня 2015 року сплатив останній, передбачений договором платіж. Загальна сума виплачених ним коштів склала 326 477, 68 грн., що за курсом валют станом на дату укладення кредитного договору дорівнює 59359,57 доларів США. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області 30 вересня 2019 року позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №700005777 від 10 квітня 2008 року, станом на 17 грудня 2015 року, а саме: заборгованість за кредитом в розмірі 9718,06 дол. США, заборгованість за процентами в розмірі 516,67 дол. США., а всього стягнути 10234,73 дол. США.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судові витрати в розмірі 3782,31 грн. 
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк» про розірвання кредитного договору та визнання договору застави недійсними відмовлено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з рішенням суду його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 
Просив рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасувати та постановити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 700005777 від 10 квітня 2019 року, а саме: заборгованість за кредитом в розмірі 13546,22 грн., заборгованість за процентами в розмірі 934,76 грн., а всього стягнути 14 480,98 грн.
Позиція сторін
Доводи апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права.
Зазначив, що кредитних коштів в валюті – долари США не отримував.
Доводи відзиву на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» зазначило, що апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень. Вважає, що суд першої інстанції достатньою мірою дослідив докази надані сторонами, встановив всі фактичні обставини справи, від яких залежить її правильне вирішення в частині, що оскаржується. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Щодо позиції сторін в судовому засіданні
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надавши суду заяву, у якій просить розглядати справу без його участі та надав доручення на представництво своїх інтересів представнику. 
Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з мотивів викладених у апеляційній скарзі.
Представник АТ «Альфа-Банк» проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, доводи викладені в запереченні підтримує. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Встановлені обставини справи 
Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 квітня 2008 року між закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № 700005777, за умовами якого банк надав позичальнику кредит та прийняв у заставу в якості забезпечення виконання зобов`язання за договором транспортний засіб, а позичальник зобов`язався прийняти кредит та передати банку в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором предмет застави на наступних умовах: сума кредиту - 27 639,61 доларів США, номінальна процентна ставка - 13,5% річних; дата остаточного повернення – 11 квітня 2015 року.
Зазначений кредит надавався з метою придбання транспортного засобу згідно з договором купівлі-продажу, укладеним між позичальником та КФ ТОВ «Український автомобільний холдинг» № 0000250 від 08 квітня 2008 року – HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску, колір сірий, державний номер НОМЕР_1 .
Відповідно до пункту 3.4 кредитного, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісії згідно умов договору, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення.
Порядок надання кредиту сторони узгодили в пункті 2.7 Розділу 1 кредитного договору, та визначили що, кредит надається однією сумою в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника НОМЕР_2 , відкритий ОСОБА_1 у кредитора.
У разі надання кредиту в валюті кредиту – долар США: Позичальник здійснює продаж іноземної валюти, отриманої як кредитні кошти за договором, за безготівковим курсом, встановленим банком на день здійснення валютнообмінної операції, та одразу зараховує отриману в результаті такої операції суму в національній валюті України на поточний рахунок. 
Судом встановлено, що відповідно до умов пункту 2.7 кредитного договору грошові кошти були перераховані банком на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 , відкритий у ЗАТ «Альфа банк», які в подальшому, в порядку договірного списання, у сумі 126100,00 грн, перераховано банком на рахунок продавця КФ ТОВ «Український автомобільний холдинг» № НОМЕР_3 з метою оплати за транспортний засіб за договором купівлі-продажу № 0000250 від 08 квітня 2008 року; та у сумі 9 292,65 грн перераховано на рахунок страховика. 
05 червня 2009 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , було укладено договір про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору № 700005777 від 10 квітня 2008 року, яким сторони змінили порядок повернення кредиту та сплати процентів, а також строк повернення кредиту, визначивши його до 11 квітня 2018 року. 
Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання з повернення кредиту, що призвело до утворення заборгованості за кредитом у розмірі 7 718,06 доларів США, заборгованості за процентами у розмірі 516,67 доларів США.
Позиція апеляційного суду та застосовані норми права 
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Встановивши, що ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з позичальника заборгованості за кредитом та процентами, відповідно до наданого Банком та дослідженого судом розрахунку, який ОСОБА_1 не спростовано.
Щодо доводів апеляційної скарги 
Доводи апеляційної скарги про ненадання банком доказів отримання позичальником кредитних коштів у доларах США є безпідставними, оскільки в пункті 2.7 кредитного договору сторони погодили, що у разі надання кредиту в валюті кредиту - долар США: що позичальник, здійснює продаж іноземної валюти, отриманої як кредитні кошти за договором, за безготівковим курсом, встановленим банком на день здійснення валютообмінної операції та одразу зараховує отриману в результаті такої операції суму в національній валюті України на поточний рахунок. 
Банком надано виписки по особовому рахунку № НОМЕР_2 (окремо по господарським операціям у валюті – USD, та по господарським операціям у валюті – UAH) та меморіальні ордери, які є належними та допустимими доказами у підтвердження здійснення господарських операцій, в межах п. 2.7 «Порядку надання кредиту» Розділ № 1 №Базові умови кредитування» «Кредитного договору № 700005777 від 10 квітня 2008 року, що у повній мірі спростовують твердження ОСОБА_1 , щодо неотримання ним кредитних коштів у валюті США.
Крім того, згідно Додатку № 1 до договору № 700005777 від 10 квітня 2008 року, а також у редакції внесених змін згідно договору про внесення змін і доповнень № 1 від 05 червня 2009 року до кредитного договору № 700005777 від 10 квітня 2008 року, відображено «Графік погашення заборгованості» у доларах США, із чітким зазначенням дат внесення розмірів обов`язкових платежів та порядок їх розподілу.
Договорами до кредитного договору № 700005777 від 10 квітня 2008 року про внесення змін і доповнень від 10 квітня 2015 року, 27 травня 2015 року, 24 червня 2015року, 27 липня 2015 року сторони погодили, що сплата простроченої заборгованості по сплаті процентів та основного боргу, та строкової заборгованості по сплаті процентів і основного боргу в розмірі поточного платежу за кредитним договором здійснюється в еквіваленті, розрахованому від належної до сплати суми коштів у валюті кредиту, виходячи з офіційного курсу валют, встановленого НБУ на сайті: www.bank.gov.ua станом на час та дату здійснення зарахування платежу за вирахуванням 30 % відсотків від офіційного курсу валют, встановленого НБУ на сайті: www.bank.gov.ua, станом на час та дату здійснення зарахування платежу. 
Касові квитанції надані ОСОБА_1 та їх відображення у розрахунку заборгованості за кредитом, підтверджує часткове повернення позичальником кредиту та сплати процентів у доларах США.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також вказує, що кредитні кошти за вказаним договором видавалися в національній валюті (гривні) при курсі 5,05 грн. за 1 дол. США, тому його заборгованість перед банком станом на 15 лютого 2016 року становить 14 480,98 грн., що підтверджується висновком судово-економічної експертизи № 8 від 03 вересня 2018 року складеним судовим експертом Полтавського бюро судово економічної експертизи та аудиту Шейко О.М. 
Надаючи оцінку вказаним доводам, суд дійшов наступних висновків. 
Так, відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
У відповідності з вимогами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що висновок судово-економічної експертизи № 8 від 03 вересня 2018 року, складений судовим експертом Полтавського бюро судово економічної експертизи та аудиту Шейко О.М., суд не може взяти до уваги, оскільки відповідь експерта не носить категоричного характеру, та не спростовує факт отримання кредитних коштів ОСОБА_1 в доларах США. 
При цьому, слід звернути увагу, що суд першої інстанції навів обґрунтовані мотиви, з яких він відхилив висновок вищевказаного експерта.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.
За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Щодо судових витрат
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати ОСОБА_1 , пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції компенсації не підлягають. 

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області 30 вересня 2019 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 30 січня 2020 року

Головуючий                         В.П. Пікуль 

Судді                 Т.В. Одринська

               О.О. Панченко