П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/11306/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович І.Е.  
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
10 лютого 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Білої Л.М.  Гонтарука В. М. ,  

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року  (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови йому у перерахунку і виплаті пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з травня 2018 року по квітень 2019 року включно згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2019 №4/517;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату призначеної йому пенсії за період з 14.05.2019, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з травня 2018 року по квітень 2019 року включно згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2019 №4/517.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.  
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Позивач вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у перерахунку пенсії протиправною та такою, що порушує його право на отримання належної пенсії.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що старший прапорщик ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 на посаді командира ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти бронетанкової техніки ремонтно-відновлювального батальйону, де отримував грошове забезпечення відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей".
Наказом командира 50 окремого ремонтно-відновлювального полку оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 07.05.2019 № 32-РС позивач був звільнений з військової служби у запас за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту згідно частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (а.с. 13).
Натомість, на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 старшого прапорщика ОСОБА_1 , починаючи з 13.05.2019 було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 14).
Починаючи з 14.05.2019 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Розмір пенсії позивача був обчислений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, виходячи і грошового забезпечення, зазначеного в грошовому атестаті серії ЗУ № 341983 та довідці про додаткові види грошового забезпечення від 18.06.2019 №4/498 за період з 01.03.2018 по 30.04.2019.
Однак, при призначенні позивачу пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській до складу грошового забезпечення позивача, з якого визначається розмір пенсії, не були враховані такі додаткові види грошового забезпечення, з яких оплачено єдиний соціальний внесок загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме: винагороду за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.
У зв`язку з цим, позивачем у Військовій частині НОМЕР_1 було отримано довідку від 01.07.2019 №4/517 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, які не включені до довідки від 18.06.2019 №4/498 (а.с.19).
Зі змісту вказаної довідки вбачається, що за період з травня 2018 року по квітень 2019 року ОСОБА_1 було отримано: винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції - в сумі 28219,35 грн., грошова допомога для оздоровлення - в сумі - 15016,00 грн., матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - в сумі 3500,00 грн. З усіх вказаних виплат було нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
В подальшому, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою від 20.08.2019 про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих ним сум винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2019 №4/517 (а.с.15-16).
Розглянувши зазначену заяву, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 29.08.2019 №к-3844 відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, зазначивши при цьому, що виплати, про які зазначено у заяві, не входять до складу щомісячних додаткових видів  грошового забезпечення і тому включатися при обчисленні пенсії не можуть (а.с. 17-18).
Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2019 №4/517 протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для включення до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, отриманих ним грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, виплати яких здійснювалися не щомісячно, та які не входять до встановленого частиною 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, відсутні.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Частиною першою статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно пункту "в" абзацу першого статті 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.
Умови призначення пенсій за вислугу років визначені в статті 12 Закону №2262-ХІІ, згідно з якою пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.
Так, відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах, зокрема: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що розмір пенсії за вислугу років визначається як відсоткове співвідношення до відповідного розміру грошового забезпечення, яке особа отримувала станом на дату звільнення з військової служби.
При цьому, однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Крім того, відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії.
Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
В свою чергу, приписами ч. 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовця входять основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років), щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Разом з тим, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема, осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій.
Отже, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
При цьому, суд наголошує, що факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.
Судом встановлено, що згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2019 №4/517 ОСОБА_1 за період з травня 2018 року по квітень 2019 року було виплачено: винагороду за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції - в сумі 28219,35 грн., грошову допомогу для оздоровлення - в сумі 15016,00 грн., матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань - в сумі 3500,00 грн. З усіх вказаних виплат було нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. (а.с.19).
Надаючи оцінку наявності підстав для включення винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, колегія суддів зазначає наступне.
Виплата винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції (далі - винагороди за безпосередню участь в АТО), яка виплачувалась позивачу за період з травня 2018 по листопад 2018 року, встановлена постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських" №18 від 20.01.2016, Інструкцією про розміри і порядок виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженої наказом Міністерства оборони України України від 10.02.2016 №67 (далі - Інструкція №67).
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 №18 установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень.
Згідно з п. 1 та 2 Інструкції №67, розмір винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду у граничних розмірах на місяць визначено у додатку 1 до цієї Інструкції.
Розмір винагороди визначається пропорційно дням безпосередньої участі у воєнних конфліктах, в заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду.
Винагорода виплачується пропорційно часу участі у воєнних конфліктах, в заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, який обраховується з дня фактичного початку участі військовослужбовців у цих заходах до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів.
Відповідно до п. 4 Інструкції військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в заходах ЗНБО чи в АТО, якщо вони одночасно: залучені до проведення заходів ЗНБО чи в АТО; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу операції ОС чи штабу АТО, штабу оперативно-тактичного угруповання (крім військовослужбовців Головного управління розвідки Міністерства оборони України); перебувають у районі проведення заходів ЗНБО чи АТО.
Таким чином, виплата вказаної винагороди залежить від участі у воєнних конфліктах, у заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду та обраховується в залежності від часу такої участі, тобто не має щомісячного характеру і, відповідно не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який повинен враховуватись при нарахуванні пенсії.
Крім того, винагорода за безпосередню участь в АТО не віднесена до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, передбачених додатком 15 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності з 01.03.2018, а згідно з п. 2 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, який видано відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, винагороди належать до одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції не є постійною і не має систематичний характер, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира, вона належить до одноразових додаткових видів грошового забезпечення, а тому не повинна враховуватись при нарахуванні пенсії.
За таких обставин, вказана винагорода не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до статті 43 Закону № 2262-ХІІ.
Аналогічна правова позиція щодо відсутності підстав для включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія винагороди за участь в антитерористичній операції висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 18.04.2019 (справа №431/703/17) та від 21.11.2019 (справа №417/3210/16-а).
Стосовно грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, то суд зазначає, що вони також є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, а тому не повинні враховуватись при призначенні пенсії. 
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17, а згідно з ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №522/11262/16-а.
Таким чином, судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції, що підстави для включення до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, отриманих ним грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, виплати яких здійснювалися не щомісячно, та які не входять до встановленого частиною 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, відсутні.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  10 лютого 2020 року.

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.