ОКРЕМА ДУМКА
судді Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 у провадженні № 51-4232км19 за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 24 травня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 42016140410000145, щодо ОСОБА_3 .
03 лютого 2020 року колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду залишила ухвалу Львівського апеляційного суду від 24 травня 2019 року– без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
При ухваленні постанови я заперечував проти прийняття такого рішення, голосував проти та викладаю окрему думку з огляду на таке.
У касаційній скарзі прокурор, поміж іншого, зазначає, що ухвала Львівського апеляційного суду від 24 травня 2019 року підлягає скасуванню через те, що постановлена незаконним складом суду. На обґрунтування наведеного доводу вказує, що в суді апеляційної інстанції під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_3  не дотримано порядку, передбаченого статтями 76, 80-82 КПК України, щодо вирішення заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 . 
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до статей 76, 80-82 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. За наявності зазначених підстав суддя, зобов`язаний заявити самовідвід. При розгляді відводу має бути вислухана думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою суду.
В ч. 6 ст. 371 КПК України зазначено, що судові рішення викладаються письмово у паперовій та електронній формах.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2018 року було визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі: головуючого – ОСОБА_5 , а також суддів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .
Відповідно до журналів судових засідань та технічних носіїв інформації з записами судових засідань за 21.02.2019 року та 22.04.2019 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_3  розглядалося тією ж колегією суддів. 
22 квітня 2019 року суддя  ОСОБА_4 подав заяву про самовідвід на підставі ч. 1 ст. 76 КПК України. Однак, розгляд вказаної заяви у судовому засіданні колегією суддів не відбувся, як це передбачено нормами кримінального процесуального законодавства. Також в матеріалах кримінального провадження відсутня ухвала Львівського апеляційного суду про задоволення заяви про самовідвід судді  ОСОБА_4 .
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2019 року змінено суддю у складі колегії ОСОБА_4 на суддю ОСОБА_7 на підставі «відвід (самовідвід) (ухвала про відвід (самовідвід))».
Разом з тим, у п. 18 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (у редакції від 12 квітня 2018 року № 16) зазначено, що заміна судді в колегії у випадках, передбачених процесуальним законом проводиться модулем автоматизованого розподілу з ініціативи судді-доповідача на підставі вмотивованого розпорядження керівника апарату (секретаріату), підписаного у відповідності до його посадових обов`язків або за ухвалою суду про задоволення відводу (самовідводу) судді в порядку, визначеному пунктом 6 цього Розділу з урахуванням наступних особливостей.
Таким чином, апеляційний суд усупереч вимог кримінального процесуального закону не вирішив питання про самовідвід судді ОСОБА_4 , оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутня ухвала Львівського апеляційного суду про задоволення заяви про самовідвід судді, яка б підтверджувала правові підстави для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи та зміни складу колегії суддів апеляційного суду, про що слушно зазначає в касаційній скарзі прокурор. 
З урахуванням наведеного, не  погоджуюсь з висновком більшості колегії суддів та вважаю, що необхідно було ухвалити постанову про скасування ухвали Львівського апеляційного суду від 24 травня 2019 року щодо ОСОБА_3  і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, через істотні порушення кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
 
Суддя                                                                                          ОСОБА_1