УХВАЛА
 
29 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 672/726/18
провадження № 51-76 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі – Суд) у складі: 
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 – ОСОБА_8 на вирок Городоцького районного суду Хмельницької області від 8 лютого 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 вересня 2019 року щодо ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и л а:
Представник потерпілих звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних рішень у касаційному порядку.
Ухвалою Суду від 13 січня 2020 року касаційну скаргу представника потерпілих було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. У рішенні Суду також було зазначено у чому саме полягали допущені недоліки скарги та роз`яснено, що в разі невиконання вимог згаданої норми права в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 424 КПК суд касаційної інстанції перевіряє оскаржений вирок після його перегляду в апеляційному порядку. 
Отже, оспорюючи вирок скаржник має навести правове обґрунтування незаконності рішення суду апеляційної інстанції.
Однак при повторному зверненні до Суду представник потерпілих залишив поза увагою зазначене і не дотримався приписів ст. 427 КПК. 
Зокрема, як убачається зі змісту поданої скарги, у ній заперечується справедливість призначеного місцевим судом засудженому покарання внаслідок м`якості. При цьому попри те, що оспорюваний вирок переглядався в апеляційному порядку, скаржник не навів обґрунтування допущення апеляційним судом таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвали на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду настатті 370, 404, 412-415, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку, зважаючи також на статті 50, 65 Кримінального кодексу України й на дискреційні повноваження суду. 
Водночас заявлена представником потерпілих вимога про скасування вироку та ухвали лише в частині обраного покарання із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції не узгоджується зі статтями 436, 439 КПК. 
Разом із цим скаржником знову до скарги не додано копії оспорюваного вироку, що перешкоджає реалізації положень статей 428 КПК.
Недотримання вимог ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути представнику потерпілих на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу.
Таке рішення не позбавляє права на нове звернення до Суду зі скаргою в порядку, передбаченому КПК, з урахуванням положень ст. 117 цього Кодексу.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 – ОСОБА_8 на вирок Городоцького районного суду Хмельницької області від 8 лютого 2019 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 24 вересня 2019 року щодо ОСОБА_9 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                           ОСОБА_3