ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/19992/19                        Головуючий в І інстанції: Рєпін К.К.
Провадження №33/819/36/20                         Доповідач: Литвиненко І.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
31 січня 2020 року                                                        м.Херсон
Суддя Херсонського апеляційного суду Литвиненко І.І., при секретарі Джига С.Е., за участю захисника Блонського Д.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2019 року,
в с т а н о в и л а:
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 28 вересня 2019 року о 00.15 год., в Херсонській області, с.Чорнобаївка, на вул.Галицька буд. 52, керував транспортним засобом Renault, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, однобічне та неповне з`ясування всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що інкриміноване адміністративне правопорушення не вчиняв, автомобілем не керував, оскільки транспортний засіб знаходився в нерухомому стані на узбіччі.
Наступного робочого дня після складення протоколу здав тест на наявність наркотичних речовин, відповідний сертифікат свідчить про відсутність залишків наркотичних речовин в його організмі.
Працівники поліції не видали йому направлення на проходження огляду в медичному закладі та відмовилися прослідувати разом з ним до медичного закладу.
Протокол про адміністративне правопорушення містить недоліки форми, оскільки невірно вказано його адресу.
В запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення захисник ОСОБА_2 просить провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Блонського Д.М. та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст.130 КУпАП.
Пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.ст.245, 251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП та прийняв правильне рішення на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №312942 від 28 вересня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 28 вересня 2019 року о 00.15 год., в Херсонській області, с.Чорнобаївка, на вул. Галицька буд. 52, керував транспортним засобом Renault, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.6).
Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою.
Доводи апеляційної скарги захисника Блонського Д.М. з приводу недоліків форми протоколу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки відомості щодо місця проживання ОСОБА_1 зазначено працівниками поліції зі слів самого ОСОБА_1 . Крім того, наведений недолік не спричинив порушення прав, особи яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи сторона захисту обізнана про місце, дату та час судового розгляду справи. 
Допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показали, що ОСОБА_1 був з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився у їх присутності. Крім того, свідки зазначили, що сам момент зупинки працівниками поліції автомобіля вони не бачили, проте поліцейські їм вказали, що саме ОСОБА_5 являється водієм транспортного засобу.
Також в матеріалах справи наявний відеозапис нагрудної відеокамери поліцейського, який підтверджує обставини справи. Згідно вказаного відеозапису ОСОБА_1 передав працівникам поліції своє посвідчення водія, в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, та не заперечував того, що керував транспортним засобом і не зазначав, що автомобілем керувала інша особа.
В матеріалах справи відсутні дані, зокрема висновок спеціаліста про те, що автомобіль перебував в нерухомому стані у зв`язку з технічною несправністю.
Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
ОСОБА_1 таким правом не скористався, та не вказав заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується доказами по справі, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він адміністративного правопорушення не вчиняв, у стані наркотичного сп`яніння не перебував, являються безґрунтовними.
Доводи апеляційної скарги правопорушника про те, що він наступного робочого дня після складення протоколу здав тест на наявність наркотичних речовин, відповідний сертифікат свідчить про відсутність залишків наркотичних речовин в його організмі – судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки сертифікат про проходження ОСОБА_1 профілактичного наркологічного огляду датований 04 жовтня 2019 року, тоді як подія адміністративного правопорушення відбулася 28 вересня 2019 року.
Крім того, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги покази допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 про те, що саме останній керував транспортним засобом, а не ОСОБА_1 , оскільки ні свідки, ні правопорушник не вказували про те, що ОСОБА_6 був присутнім під час складення адміністративного протоколу 28 вересня 2019 року та керував транспортним засобом.
Твердження апеляційної скарги правопорушника про те, що працівники поліції не видали йому направлення на проходження огляду в медичному закладі являються безпідставними, оскільки під час перевірки матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я№ 1452/735від 09.11.2015року, однак ОСОБА_1 від огляду ухилився.
Доводи апеляційної скарги були предметом розгляду в суді першої інстанції, та суд апеляційної інстанції розцінює як такі, що ґрунтуються на іншій, суб`єктивній, оцінці апелянтом обставин, встановлених судом та висновків суду.
На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки скоєного та ступінь вини ОСОБА_1 , а тому доводи апеляційної скарги визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами адміністративної справи.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Крім того, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 34 КУпАП, обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбаченні ст. 35 КУпАП та обґрунтовано обрав вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП та вимогам Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зважаючи на те, що «будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського
апеляційного суду                (підпис)                        І.І.Литвиненко