УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
26 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 683/3235/17
провадження № 51-572 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючого                                ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу представника ТОВ «Рихальський завод сухого молока» — адвоката ОСОБА_4 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2018 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 03 грудня 2019 року щодо ОСОБА_5 .
Оскаржені судові рішення
1. Зазначеним вироком
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль та жителя АДРЕСА_1 , 
засуджено за частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України (далі – КК) та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6.800 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Рихальський завод сухого молока» на його користь 20.000 грн моральної шкоди.
2.  Згідно з вироком, ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 26 квітня 2016 року близько 00:00, керуючи автомобілем марки «ГАЗ-53 Г60ТА», під час руху по вул. Грушевського в м. Старокостянтинові Хмельницької області у напрямку м. Хмельницький при повороті на другорядну дорогу вул. І. Богуна проявив неуважність, маючи об`єктивну можливість побачити транспортний засіб мопед марки «Баотян», який рухався із ввімкненим світлом фари по своїй смузі руху на головній дорозі по вул. Грушевського в зустрічному напрямку та мав перевагу у русі, не зупинився та не пропустив його, а розпочав рух, в результаті чого допустив зіткнення правою задньою частиною керованого ним автомобіля з мопедом під керуванням ОСОБА_6 , чим порушив пункти 2.3 (б), 2.3 (д), 9.2 (б), 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, в результаті чого відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі – ДТП), внаслідок якої ОСОБА_6 отримав легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження.
3.  Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 03 грудня 2019 вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2018 року щодо ОСОБА_5 змінено. На підставі пункту 2 частини 1 статті 49, частини 5 статті 74 КК звільнено засудженого від призначеного покарання.  
Вимоги і доводи, наведені в касаційній скарзі 
4.  У касаційній скарзі представник цивільного відповідача, посилаючись на частину 1 статті 412 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) й порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржені судові рішення змінити у частині вирішення цивільного позову та відмовити у задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 у повному обсязі.
5.  Свої вимоги мотивує тим, що на його думку, під час розгляду в суді першої інстанції, цивільним позивачем не було доведено наявність матеріальної шкоди, зокрема, наявність витрат на лікування. 
6.  Сума моральної шкоди в розмірі 20.000 грн є завищеною, визначена без урахування грубої необережності потерпілого, який перебував в стані алкогольного сп`яніння під час ДТП.
7.  Також, адвокат зазначає, що судами не взято до уваги те, що потерпілий працював у Старокостянтинівському ВП ГУНП в Хмельницькій області на керівних посадах, тому складені працівниками поліції протокол огляду місця події, схема ДТП та інші документи є упередженими. 
Оцінка Суду
8.  Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень та інші документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
9.  Відповідно до статті 438 КПК суд касаційної інстанції вправі скасувати або змінити оскаржені судові рішення лише у випадку допущених судами істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність або невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
10.  Зі змісту ухвали убачається, що апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги ТОВ «Рихальський завод сухого молока», які є аналогічними доводам касаційної скарги і навів належне обґрунтування тому, чому він відмовив у їх задоволенні.
11.  Так, при визначенні розміру моральної шкоди, суди врахували суть позовних вимог, характер діяння особи, що заподіяла шкоду, фізичні та душевні страждання потерпілого, який у зв`язку з даною подією переніс стрес, вимушений був змінити звичний спосіб життя, докладати додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. Крім того, потерпілий отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, переніс фізичний біль, змушений був вживати додаткових заходів щодо відновлення стану свого здоров`я та реабілітації.
12.  Крім того, суди попередніх інстанцій врахували те, що постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Однак в касаційній скарзі не міститься доводів, які ставили б під сумнів висновок судів попередніх інстанцій про те, що дії потерпілого не знаходяться в причинному зв`язку із наслідками ДТП, тому посилання на грубу необережність з боку потерпілого не можуть бути прийняті до уваги.
13. Оцінка достовірності протоколу огляду місця події та інших доказів у справі проведена судами попередніх інстанцій, і Суд не вбачає підстав ставити її під сумнів. 
Таким чином, оскільки з касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається підстав для її задоволення, згідно з пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ТОВ «Рихальський завод сухого молока» — адвоката ОСОБА_4 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2018 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 03 грудня 2019 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.     
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                            ОСОБА_3