Номер провадження: 22-ц/813/2019/20 
Номер справи місцевого суду: 2-4646/11
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 2-4646/11

Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,
за участю секретаря судового засідання – Віцько А.І.,

учасники справи: 
- позивач – ОСОБА_1 , 
- відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди, за заявою адвоката Логовського Віталія Віталійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Чернявської Л.М. 24 червня 2019 року, про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

встановив:

У липні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди. Вказаний позов було остаточно уточнено позивачем у березні 2010 року (Т. 1, а. с. 3, 54 – 55, 96 - 97).
29 червня 2011 року Приморським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення у цивільній справі №1512/2-1279 за позовом ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1  матеріальної шкоди у розмірі - 135 535 грн. 90 коп., моральної шкоди у розмірі - 5 000 грн., витрат по сплаті судового збору та витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі - 81 грн. (Т. 1, а. с. 151 - 153).
20 листопада 2012 року апеляційним судом Одеської області ухвалено рішення, яким частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 .. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2011 року в частині стягнення з останнього моральної шкоди у розмірі - 5 000 грн. скасовано. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (Т. 1, а. с. 255 – 255 зворотна сторона).
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою, в якій просить видати йому дублікат виконавчого листа №2-4646/11, виданого Приморським районним судом м. Одеси 27.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі - 135 535 грн. 90 коп.. Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для пред`явлення до виконання дублікату виконавчого листа №2-4646/11, виданого Приморським районним судом м. Одеси 27.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі - 135 535 грн. 90 коп.. 
В обґрунтування вказаних вище вимог ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Приморського районного суд м. Одеси від 29 червня 2011 року було задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди. Рішенням суду стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі - 135 535 грн. 90 коп., моральну шкоду у розмірі - 5 000 грн., витрати по сплаті судового збору та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі - 81 грн. На виконання зазначеного рішення 27 березня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист №2-4646/11, який було передано на виконання до Першого Приморського відділу ДВС м. Одеси. 
18 червня 2018 року представником ОСОБА_1 було подано клопотання до Першого Приморського відділу ДВС м. Одеси про надання відомостей про поточний стан виконавчого провадження. На вказаний запит 23 червня 2018 року відділом ДВС було надано відповідь, відповідно до якої у виконавчому провадженні №40566335 за виконавчим листом №2-4646/11, виданим Приморським районним судом м. Одеси 27.03.2013 року, було повернуто виконавчий документ стягувачові, у зв`язку з тим, що майно боржника, розшук якого здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлено протягом одного року з дня оголошення розшуку.
На примусове виконання рішення апеляційного суду в Одеській області від 16.12.2016 року по справі №520/10894/16-ц Київським районним судом м. Одеса було видано виконавчий лист від 10.01.2017 року. На підставі вказаного виконавчого листа 10.01.2017 року державним виконавцем Київського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Білобородовою А.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53248470.
Однак оригіналу виконавчого листа на адресу ОСОБА_1 не надходило, що свідчить про його втрату. У зв`язку з чим, стягувач позбавлений права звернення до органів виконавчої служби з метою виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.06.2011 року (Т. 2, а. с. 3 – 5).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 24 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволено.
Поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №2-4646/11, виданого Приморським районним судом м. Одеса 27 березня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі - 135 535,90 грн.. Видано дублікат виконавчого листа по справі №2-4646/11, виданого Приморським районним судом м. Одеса 27 березня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі - 135 535,90 грн.. 
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що у зв`язку з втратою виконавчого листа його відсутність позбавляє стягувача законного права звернутись до державної виконавчої служби та можливості отримати з боржника суму коштів, зазначеної у рішенні суду.
Судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали зроблено висновок про те, що втрата виконавчого листа виникла не з вини заявника, про що йому стало відомо остаточно лише в липні 2018 року, що свідчить про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому вбачається необхідність поновити вказаний строк (Т. 2, а. с. 49 – 50).
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 24 червня 2019 року. Постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вдачу дубліката виконавчого листа.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувану ухвалу постановлено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального, а саме, заявником не було надано жодних доказів, що виконавчі листи було втрачено. Звернення заявника до ДВС із заявою про хід виконавчого провадження лише у 2018 році свідчить про те, що заявник не був зацікавленим у виконанні рішення суду та стягненні з боржника заборгованості.
У судовому засіданні представник ОСОБА_2 – адвокат Бороган В.В. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
У відзиві на апеляційну скаргу представник  ОСОБА_1  – адвокат Джулай Д.О. заперечує проти апеляційної скарги. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Оскаржувану ухвалу просить залишити без змін. Вказує на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, встановивши, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2011 року про стягнення коштів з апелянта на користь позивача не виконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист на виконанні не перебуває, його оригінал втрачено під час пересилання з виконавчої служби до позивача не з вини стягувача, дійшов правильного висновку про необхідність видачі дубліката виконавчого листа.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань не надали.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені питання щодо видачі дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, думку осіб, які з`явились у судове засідання про можливість розгляду справи за відсутності інших її учасників, освідомленість учасників справи про її розгляд, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників, які в судове засідання не з`явились.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вислухавши осіб, які з`явились до судового засідання, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що доведеними є об`єктивні обставини, що зумовили пропуск строку на отримання виконавчого документа та пред`явлення його до виконання, а тому вважав за можливе видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для пред`явлення його до виконання.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
За правилами частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 60 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин та вирішення спору по суті) визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 222 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин та вирішення спору по суті) встановлено, зокрема, що особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.
Частиною другою статті 368 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин та вирішення спору по суті) передбачено, зокрема, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.
Частиною першою статті 371 ЦПК України (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин та вирішення спору по суті) встановлено, що стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Частиною першою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин та вирішення спору по суті) визначено, зокрема, що виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
Згідно наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом апеляційної інстанції доказів встановлено, що 29 червня 2011 року Приморським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення у цивільній справі №1512/2-1279 за позовом ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1  матеріальної шкоди у розмірі - 135 535 грн. 90 коп., моральної шкоди у розмірі - 5 000 грн., витрат по сплаті судового збору та витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі - 81 грн. (Т. 1, а. с. 151 - 153).
20 листопада 2012 року апеляційним судом Одеської області ухвалено рішення, яким частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 .. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2011 року в частині стягнення з останнього моральної шкоди у розмірі - 5 000 грн. скасовано. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (Т. 1, а. с. 255 – 255 зворотна сторона).
На виконання зазначеного рішення, 27 березня 2013 року судом першої інстанції було видано позивачу виконавчий лист №2-4646/11 (Т. 1, а. с. 257).
На запити стягувача та його представника щодо ходу виконавчого провадження по виконанню вказаного вищенаведеного виконавчого листа 23.06.2018 року начальник Першого Приморського ВДВС в місті Одесі ГТУЮ в Одеській області повідомив, що виконавчий документ перебував на виконанні та повернутий стягувачеві постановою державного виконавця від 04.06.2015 року (Т. 2, а. с. 6 – 8).
Отже, з матеріалів справи вбачається, що в період з березня 2013 року до червня 2018 року ОСОБА_1 не звертався до Першого Приморського ВДВС в місті Одесі ГТУЮ в Одеській області щодо вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням по виконанню вказаного вищенаведеного виконавчого листа або до суду із заявами про отримання дублікату виконавчого листа.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці установив, що вирішення питання щодо поновлення процесуального строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення  сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).
Крім того, дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.
Відповідно до пункту 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа.
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» від 4 листопада 2010 року №2677 - VІ встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим законом, підлягають пред`явленню до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.
За правилами частинами 1, 2 статті 58 ЦПК (у редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа), належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Матеріали справи не місять доказів втрати вищевказаного виконавчого документу (виконавчого листа). Саме посилання заявника на втрату виконавчого документу під час його пересилання позивачу є неналежним доказом у розумінні ст. 58 ЦПК України (в редакції, чинній на момент вирішення заяви).
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає недоведеним та безпідставним обґрунтування вищевказаної заяви втратою виконавчого листа, яка на думку позивача, має наслідком пропуск вказаного строку.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність задоволення заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.
Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо видачі дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні вищенаведеної заяви ОСОБА_1 за вищевказаного обґрунтування.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 червня 2019 року про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання – скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви адвоката Логовського Віталія Віталійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання – відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Повний текст постанови складено 26 лютого 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін 

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе