УХВАЛА

03 лютого 2020 року 
Київ
справа №280/2479/19
адміністративне провадження №К/9901/2877/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 280/2479/19 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, у якому просив: 
- зобов`язати Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату недоплаченої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13.05.2013 року пенсію за віком з урахуванням загального трудового стажу 42 роки 10 місяців 7 днів, з яких 37 років 8 місяців 25 днів загальний стаж, крім того 5 років 1 місяць 12 днів робота за списком 1 та коефіцієнту стажу  з урахуванням кратності (1,35) - 0,56250.
Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 01 липня 2019 року, яке залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року, в задоволенні позовних вимог відмовив.
Не погодившись з судовими рішенням першої та апеляційної інстанції, 22 січня 2020 року позивач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 280/2479/19, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
З касаційної скарги убачається, що позивач оскаржує рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року, прийняте в порядку спрощеного провадження, та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 280/2479/19, ухвалену за результатами апеляційного перегляду.
Предметом розгляду у даній справі є зобов`язання Пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату позивачу недоплаченої з 13.05.2013 року пенсії за віком з урахуванням загального трудового стажу 42 роки 10 місяців 7 днів, з яких 37 років 8 місяців 25 днів загальний стаж, крім того 5 років 1 місяць 12 днів робота за списком 1 та коефіцієнту стажу  з урахуванням кратності (1,35) - 0,56250.
За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.
З огляду на предмет позову, характер спірних правовідносин та складність справи, Суд вважає, що вказану касаційну скаргу подано на судове рішення у справі незначної складності.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У касаційній скарзі скаржник не навів достатніх обґрунтувань щодо наявності обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
Згідно пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 12, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 280/2479/19 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                     С. Г. Стеценко
                                                                                                    Л. В. Тацій