РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року
м. Рівне

Справа № 569/12693/19
Провадження № 22-ц/4815/42/20

Рівненський апеляційний суд:
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий : Боймиструк С.В.,
судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.
секретар судового засідання: Тхоревський С.О.,
з участю: Хоптар Ж.О. , Лугова Л.С. , ОСОБА_3 , Поліщук О.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційні скарги Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із скаргою, в якій просить визнати постанову про арешт коштів боржника від 03 червня 2019 року ВП №56371345 та дії щодо її винесення та надіслання усім банкам неправомірними і зобов`язати державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області усунути порушення (поновити його порушене право на отримання пенсії) шляхом зняття арешту з коштів на його картковому рахунку № НОМЕР_1 . 
Позов мотивує тим, що Рівненським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області відкрито виконавче провадження №56371345 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь ВАТ "Державний ощадний банк України" заборгованості по кредитному договору №166 від 13.04.2007 року в сумі 10689,66 Євро, що по курсу НБУ на 06.10.2010 року становить 116509,07 грн. і відшкодування судових витрат в сумі 1296,95 грн., а всього 117806,02 грн. Постановою головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Полюховича Р.М. від 03 червня 2019 року було накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на його картковому рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «Приватбанк». На вказаний рахунок йому перераховується пенсія за віком та соціальна допомога по інвалідності 3 групи. Вказав, що у червні 2019 року він не зміг отримати пенсію у зв`язку з тим, що кошти на його пенсійному картковому рахунку арештовані. Тому, вважає, що постанова державного виконавця про накладення арешту на грошові кошти є неправомірною.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2019 року скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області задоволено частково.
Визнано неправомірними дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Полюховича Р.М, що полягають у накладенні арешту на картковий рахунок № НОМЕР_1 у АТ КБ «Приватбанк», що належить ОСОБА_3 та скасовано постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Полюховича Р.М., від 03.06.2019 року, винесену у виконавчому провадженні № 56371345, в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 у АТ КБ «Приватбанк» МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570 та належать ОСОБА_3 .
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" подали апеляційні скарги.
В поданій апеляційній скарзі Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою та такою, що прийнята внаслідок істотного порушення норм матеріального права.
Вказує, що постанова державного виконавця містить заборону щодо накладення арешту на кошти, які заборонено законом, але саме АТ КБ "Приватбанк", в порушення приписів, які зазначені в оскаржуваній постанові, наклав арешт на всі кошти, які знаходяться на рахунках ОСОБА_3 та не повідомив державного виконавця, що даний рахунок використовується для зарахування пенсії, що підтверджується випискою по картковому рахунку АТ КБ "Приватбанк" від 10 червня 2019 року № SECDD3RIT4NLADCM.
Зазначає, що судом першої інстанції не перевірялося, можливість зарахування інших надходжень на даний рахунок, окрім пенсійних виплат, не витребувано договір на відкриття банківського рахунку, який би підтверджував спеціальний статус рахунку.
З цих підстав просять скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2019 року та ухвалити рішення, котрим в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця відмовити в повному обсязі.
В поданій апеляційній скарзі Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк", вважає оскаржувану ухвалу незаконною, прийнятою з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Вказує, що так як АТ КБ "Приватбанк" прийняв до виконання постанову про арешт коштів, наклав арешт на всі кошти, які знаходяться на рахунках ОСОБА_3 та не повідомив державного виконавця, що даний рахунок є рахунком з цільовим призначенням, очевидно, що рахунок № НОМЕР_1 у АТ КБ "Приватбанк" є поточним рахунком фізичної особи, що відкривається та використовується для зарахування будь-яких коштів власника рахунку, тобто на такий рахунок можуть бути зараховані не лише соціальні виплати (пенсія), а й будь-які інші кошти, належні боржнику.
Вважають, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема не з`ясовано статус відкритого на ім`я  ОСОБА_3  рахунку  № НОМЕР_1 у АТ КБ "Приватбанк", не перевірено можливість зарахування інших надходжень на даний рахунок, окрім пенсійних виплат, не витребувано договір на відкриття банківського рахунку, який би підтверджував спеціальний статус рахунку та прийнято помилкове рішення про зняття арешту з цього рахунку лише на підставі наявної у матеріалах справи виписки по даному рахунку, з якої вбачається, що на зазначений рахунок зараховувалися пенсійні виплати.
Враховуючи наведене, просять скасувати ухвалу Рівненського міського суду від 17 жовтня 2019 року та винести постанову, якою відмовити у повному обсязі у задоволення скарги ОСОБА_3 
Інші учасники справи правом на подачу відзиву на апеляційні скарги не скористались.

Представник Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Лугова Л.С. та представник банку стягувача адвокат Хоптар Ж.О.в судовому засіданні підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити.
ОСОБА_3 та його представник адвокат Поліщук О.В. просили апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, доводи апеляційних скарг, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Приймаючи оскаржуване судове рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що накладення державним виконавцем арешту на вказаний рахунок унеможливлює отримання ОСОБА_3 його пенсії та соціальної допомоги, що є єдиним джерелом його доходу, у зв`язку з чим порушено право особи на соціальний захист, а тому вказане право підлягає захисту в судовому порядку.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону.
Судами установлено та не заперечується сторонами, що на виконанні у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (тепер Західного міжрегіонального управління МЮ) перебуває виконавче провадження №56371345 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь ВАТ "Державний ощадний банк України" заборгованості по кредитному договору №166 від 13.04.2007 року в сумі 10689,66 Євро, що по курсу НБУ на 06.10.2010 року становить 116509,07 грн. і відшкодування судових витрат в сумі 1296,95 грн., а всього 117806,02 грн.
Постановою головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Полюховича Р.М. від 03 червня 2019 року накладений арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках у банках, серед яких є АТ КБ «ПриватБанк», а також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_3 .
Звернувшись до суду із вказаною скаргою ОСОБА_3 стверджує, що у червні 2019 року він не зміг отримати пенсію у зв`язку з тим, що кошти на його пенсійному картковому рахунку арештовані. Тому, вважає, що постанова головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Полюховича Р.М. від 03 червня 2019 року про накладення арешту на грошові кошти є неправомірною, просить зобов`язати державного виконавця усунути порушення (поновити його порушене право на отримання пенсії) шляхом зняття арешту з коштів на його картковому рахунку № НОМЕР_1 .
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч.3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Згідно ч.1-ч.3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Згідно зі ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.
Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.
Відповідно до пенсійного посвідчення НОМЕР_4, серії НОМЕР_2 від 16.02.2016 року ОСОБА_3 є пенсіонером, має інвалідність 3 групи, загальне захворювання, з терміном дії довічно (а.с.6).
Згідно з довідки Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області №234/02.16 від 10.06.2019 року, ОСОБА_3 отримує пенсію за віком, визнаний інвалідом 3 групи (загальне захворювання) довічно, в сумі 3293,85 грн (а.с.7). 
Як слідує з виписки по картковому рахунку АТ КБ «Приватбанк» від 10 червня 2019 року №SECDD3RIT4NLADCM, рахунок НОМЕР_1 у АТ КБ «Приватбанк» відкритий на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області(а.с.8-20). З деталей операцій на рахунку слідує, що на нього зараховувались виплати Пенсійного фонду - пенсія та соціальна допомога.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційних скарг, що судом першої інстанції не перевірялося можливість зарахування інших надходжень на даний рахунок, окрім пенсійних виплат та не підтверджено спеціальний статус рахунку, оскільки з наявної в матеріалах справи виписки чітко видно систематичне зарахування на картковий рахунок пенсії та соціальної допомоги, що унеможливлює арешт таких коштів на рахунку.
Таким чином колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційних скарг, що законодавством не заборонено державному виконавцю накладати арешт на рахунок боржника на який надходять пенсійні виплати є безпідставними, оскільки чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення таких відрахувань, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що арешт пенсійних коштів особи позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на ту обставину, що відповідно до п. 1 ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Колегія суддів зазначає, що з матеріалів апеляційної скарги ДВС вбачається, та підтверджено заявником, що станом на час розгляду скарги у суді першої інстанції державному виконавцю було відомо про рахунок боржника відкритий у АТ КБ "Приватбанк", який має спеціальний режим використання, а тому слід дійти висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм як матеріального так і процесуального права, адже після отримання державним виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника, відкритий у АТ КБ "Приватбанк" має спеціальний режим використання зняття арешту з нього ним здійснено не було. Натомість, орган ДВС в своїй апеляційній скарзі, намагається перекласти відповідальність на банк в якому відкрито вказаний рахунок, зазначаючи, що останній не повідомив державного виконавця, що даний рахунок використовується для зарахування пенсії, що підтверджується випискою по картковому рахунку АТ КБ "Приватбанк" від 10 червня 2019 року № SECDD3RIT4NLADCM.
Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів виходить з того, що у справі, що розглядається, судом першої інстанції було надано відповіді на всі істотні питання, що виникають при розгляді справи, а доводи, викладені у апеляційних скаргах не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору та не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанцій.
Підстав для скасування ухвали суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційні скарги слід відхилити, а оскаржену ухвалу - залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 367, 368, 371, п.1. ч.1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" залишити без задоволення.
Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 січня 2020 року.

Головуючий:                                       С.В. Боймиструк

Судді:                                 С.О. Гордійчук

С.С. Шимків