22-ц/804/496/20 
                                                                                222/468/19 
                                               
                                                     Єдиний унікальний номер 222/468/19
                                                                        Номер провадження 22-ц/804/496/20

ПОСТАНОВА
І м е н е м    У к р а ї  н и

26 лютого 2020 року Донецький апеляційний суд  у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                головуючої Биліни Т.І.,
                                суддів  Баркова В.М., Мальцевої Є.Є.
                                за участю секретаря Єфремової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 12 листопада 2019 року у складі суду Подліпенець Є.О., повний текст якого виготовлено 15 листопада 2019 року, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування в порядку регресу, -

в с т а н о в и в :
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

21 березня 2019 року позивач Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія»(надалі ПрАТ «Українська страхова компанія») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування в порядку регресу, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь в порядку регресу матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 10705,86 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн.
Позовна заява вмотивована тим, що між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка»(надалі КС «Українська кредитна спілка») в особі голови правління Євтушенко Т.П. та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 10499с від 04.07.2013 року. На виконання умов вищевказаного кредитного договору та на підставі рішення Кредитного комітету № 854 від 03.07.2013 року КС «Українська кредитна спілка» надала, а ОСОБА_1 отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки, у загальному розмірі 7500,00 грн., строком з 04.07.2013 року по 04.07.2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних. Між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» укладено договір добровільного страхування кредитів № 16 від 01.08.2013 року. У відповідності з Додатком № 1 до договору добровільного страхування кредитів № 16 від 01.08.2013 року кредитний договір № 10499с від 04.07.2013 року укладений між КС «Українська кредитна спілка» та ОСОБА_1 віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на суму 18075,00 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 10499с від 04.07.2013 року належним чином не виконувала. ПрАТ «Українська страхова компанія» на підставі заяви № 2510/1 від 08.02.2019 року та доданих до неї документів, склало страховий акт № 17кр та відповідно 11.02.2019 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 10705,86 грн. Оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія» виконала обов`язки покладені на неї законом та умовами Договору добровільного страхування кредитів №16 від 01.08.2013 року, то до неї в порядку регресу перейшло право вимоги  щодо стягнення з відповідача  ОСОБА_1 матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 12 листопада 2019 року позов ПрАТ «Українська страхова компанія» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 10705 гривень 86 копійок. Вирішено питання щодо судового збору. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ПрАТ «Українська страхова компанія» виконало обов`язки покладені законом та умовами Договору добровільного страхування кредитів №16 від 01.08.2013 року  до КС «Українська кредитна спілка», а тому до неї перейшло право вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 в порядку регресу матеріальної  шкоди за виплачене страхове відшкодування. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи
Не погодившись з даним рішенням відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. 
Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд першої інстанції не задовольнив  її клопотання про витребування доказів, які б спростували обґрунтування позову, щодо її неодноразового повідомлення  про наявність боргу та вимогу про його погашення. Вказана обставина ставить під сумнів обґрунтованість рішення, а як наслідок і його законність. Просила рішення скасувати.
Ставлення учасників справи до апеляційної скарги
Представник позивача ОСОБА_2 скористався правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу в якому зазначив, що постановлене судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги  надуманими. Подача апеляційної скарги є зловживанням  відповідачем своїми процесуальними правами. Просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду залишити без змін.
Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції підтримали доводи апеляційної скарги, просили їх задовольнити, рішення суду скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позову. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи  попереджений належним чином.
Зважаючи на положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд  вважає, що скарга  підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.
Вказаним вимогам оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає, обставини судом першої інстанції встановлено неповно, а як наслідок висновки не повністю відповідають наявним обставинам та  вимогам законів, які регулюють спірні відносини.
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
Судом першої інстанції встановлено, що 04.07.2013 року між КС «Українська кредитна спілка» в особі голови правління Євтушенко Т.П. та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 10499с від 04.07.2013 року, за умовами якого КС «Українська кредитна спілка» на підставі рішення Кредитного комітету № 854 від 03.07.2013 року надала, а ОСОБА_1 прийняла у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки, у розмірі 7500,00 грн. строком на 24 місяці з 04.07.2013 року по 04.07.2015 року, включно, зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних.  (а.с.36,37)
Перерахування визначеної кредитним договором № 10499с від 04.07.2013 року суми грошових коштів в сумі 7500,00 грн. на ім`я ОСОБА_1 підтверджується платіжним дорученням № 22216 від 04.07.2013 року. (а.с.44)
Також, судом встановлено, що між ПрАТ «Українська страхова компанія» та КС «Українська кредитна спілка» було укладено договір добровільного страхування кредитів № 16 від 01.08.2013 року. (а.с.29-32)
Згідно графіку розрахунків до кредитного договору № 10499с від 04.07.2013 року щомісячний платіж ОСОБА_1 з 04.08.2013 року по 04.06.2015 року складає 493,00 грн., а 04.07.2015 року – 481,00 грн. (а.с.38)
З наданої позивачем виписки КС «Українська кредитна спілка» з рахунку ОСОБА_1 за вих. № 2521 від 19.03.2019 року, вбачається, що остання свої зобов`язання за кредитним договором № 10499с від 04.07.2013 року належним чином не виконала, а саме щомісячні платежі по погашенню боргу не проводила з липня 2014  року, а з липня 2015 року по 09.03.2016 року проводила не в повному обсязі. (а.с.26)
Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Як вбачається зі змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтями 979, 980 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ч.1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги. яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Суд першої інстанції проаналізував укладений між КС «Українська кредитна спілка» та ПрАТ «Українська страхова компанія» договір добровільного страхування кредитів №16 від 01.08.2013 року та дійшов обґрунтованого висновку щодо застосування погоджених сторонами  наслідків, проте, чи набув позивач в повному обсязі право на відшкодування понесених витрат з боку відповідача не дослідив. 
Відповідно до укладеного договору страхування кредиту, Страхувальник зобов`язаний сплачувати Страховику страховий платіж у розмірах і терміни, передбачені цим Договором(п.4.2.2)
Після виникнення  простроченої заборгованості Позичальника за Кредитним договором, Страхувальник зобов`язаний  прийняти  всі можливі заходи щодо погашення простроченої заборгованості та запобігання  збільшення збитків, завданих внаслідок настання страхового випадку(п.4.2.3).
Протягом 2-х робочих днів , після отримання від Страхувальника Заяви про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування Страхувальнику.(п.4.4.2).
Протягом 4 робочих днів після отримання від Страхувальника заяви і документів, необхідних для встановлення обставин страхового випадку та розміру завданих збитків, прийняти рішення про виплату(або про відмову виплати) страхового відшкодування по Кредитному договору(4.4.5).
Відмовити  або вимагати повернення страхового відшкодування, що уже виплачене Страховиком, у випадку, якщо встановлені незаконні, навмисні, халатні дії Страхувальника, зокрема, але не обмежуючись, несвоєчасне рознесення платежів в погашенні кредитів в розрізі Позичальників, помилкове рознесення платежів в погашення кредиту на іншого позичальника, ненадання або несвоєчасне надання Страховику інформації про видані кредити(п.4.5.7).
Страхувальник   повинен повідомити про настання страхового  випадку та направити Страховику  заяву про виплату  страхового відшкодування не пізніше 30 числа поточного календарного кварталу відповідного року, в якому настав страховий  випадок  з додаванням документів згідно з переліком, визначеним цим договором(п.5.1).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач повинна була погасити борг в повному обсязі до 04.07.2015 року, вона своє зобов`язання не виконала внаслідок чого КС «Українська кредитна спілка»  звернулася до ПрАТ «Українська страхова компанія» із заявою про виплату страхової суми у зв`язку з настанням страхового випадку, проте це було зроблено  не в терміни передбачені п.5.1 Договору добровільного страхування, а лише 08.02.2019 року.(а.с.29-32, 35, 38)
З матеріалів справи вбачається, що відповідач, виконуючи неналежним чином  умови кредитного договору, а саме з перевищенням строку кредитування, погасила заборгованість в сумі 8918,30грн.
Спонукаючи відповідача до виконання укладеного кредитного договору, КС «Українська кредитна спілка» направила на адресу відповідача 04.09.2015 року  лист з пропозицією погасити борг в сумі 5130,00грн., з попередженням, що за кожен день прострочення виплат нараховуються проценти у розмірі 5,92грн. до повного погашення  кредиту, який боржник отримала 08.10.2015 року.(а.с.39, 45)
На підставі чого КС «Українська кредитна спілка» попередила боржника про  нарахування процентів у розмірі 5,92грн., матеріали справи інформації не містять.  Кредитний договір за №10499С від 04.07.2013 року не містить інформації про застосування такого виду  відповідальності боржника, як стягнення  процентів у розмірі 5,92грн. за кожен день прострочення погашення боргу.(а.с.36,37)
Після попередження, відповідач продовжила виконувати  обов`язки по погашенню кредиту, останній платіж здійснила 09.03.2016 року. Враховуючи відновлення погашення кредиту,  борг відповідача перед кредитором станом на  дату останнього платежу став дорівнювати 3281,70 грн.((5130,00грн. – 394,00грн(сплачені  09.2015р.) -374,30грн.( сплачені  10.2015р)  - 380,00грн. (сплачені  12.2015р) -350грн. (сплачені  01.2016р) -350,00грн. (сплачені  09.03.2016р)).
Незважаючи на припинення боржником виконувати свої обов`язки в березні 2016 року, страхувальник звернувся до страховика  із заявою про здійснення страхової виплати  у зв`язку з настанням страхового випадку лише 08 лютого 2019 року, тобто з  порушенням термінів передбачених п.5.1 Договору страхування(а.с.35)
В зв`язку з настанням страхового випадку ПрАТ «Українська  страхова компанія» здійснила страхову виплату КС «Українська кредитна спілка» 19.03.2019 року в сумі 10705,86грн.(а.с.28) 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується  з висновками суду першої інстанції , що КС «Українська кредитна спілка» набула право на отримання вказаної суми і що в діях Страхувальника не вбачалося халатних чи навмисних дій з метою збільшення  розміру страхового відшкодування.
Колегія суддів вважає, що позивач набув право на відшкодування відповідачем шкоди в порядку  регресу в розмірі 3821,70грн.( 3281,70 грн. + 540,00(відсотки за 3 місяці, відповідно до п.5.1 Договору страхування)
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновків, що рішення суду першої інстанції постановлено без належного дослідження обставин справи внаслідок чого воно повинно бути змінено з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Позовні вимоги необхідно задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача   ОСОБА_1   на користь позивача ПрАТ «Українська страхова компанія» матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 3821,70грн.
Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення  є: неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно положень ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи  на новий розгляд  змінює рішення  або ухвалює нове, цей суд відповідно  змінює розподіл судових витрат.
Згідно положень ч.1 ст.141 ЦКП України судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги ПрАТ «Українська страхова компанія» задоволені на 35,7% при ціні позову 10705,86грн. та розміру задоволених вимог на суму 3821,70грн., з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір за подачу позову в розмірі 685,75грн.
Повний текст постанови виготовлено _02 березня 2020 року.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,
                                              п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Володарського районного суду Донецької області від 12 листопада 2019 року змінити в частині розміру стягнення страхового відшкодування та судового збору.
Стягнути  з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» код ЄДРПОУ 20346864, місце знаходження: 84130, Донецька область, м. Святогірськ, вул. Незалежності, буд. 35, кв. 7 у відшкодування шкоди в порядку регресу 3821 (три тисячі вісімсот двадцять одну) гривню 70 копійок та судовий збір в розмірі 685 (шістсот вісімдесят п`ять) гривень 75 копійок.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до  суду касаційної інстанції.

Головуючий:                                                                          Т.І. Биліна

Судді                                                                                       В.М. Барков

  Є.Є. Мальцева